POETAI IIARMONISTIKA. 2S7 



csak Iiív követői és másolói a' természetnek, nem pedig ideálozói, niclly 

 szerint is tehát a/oknak stylusa nem is lehet cg}'éb mint csupa termé- 

 szetes , liolott ezen körben néni eg} ebek , mint valóságos mü\ észcti pró- 

 sa osztályok; mihelyt azonban általmennek ideálozú osztályaikba, hol 

 Simonidesként, néma poétákká válnak, azonnal párosítniok kell a' ter- 

 mészetességet az ideálossággal, holott ezen osztályban már nem csak 

 követik a' természetet, de azt egyszersmind ideálozzák is mint a' poéta. 



Melly szerint ezen miivészetek magokban prosa és kiiltész osz- 

 tályokra külön válván, azok igenis czéljaik szerint, majd csupa termé- 

 szetes stylusban , majd pedig ideálosban követik a' természetet ; de mi- 

 vel a' poésisnak prosa osztálya nincs , azoknak csupa természetes stylu- 

 sát a' poésisra alkalmaztatni seniniiképen nem lehet. Mert ámbár a' köl- 

 tészetnek is lehetnek prosaibb és poétaibb osztáI)'ai; de itt a' prosaibb 

 sem csupa prosa , hanem csak az idcálosságnak kisebb gradusa, úgy hogy 

 a' melly poéta Trója' történeteit csupa természetes stylusban adná, 

 az nem Iliást, hanem csak krónikát adna, még pedig azt sem igen 

 derekast. 



Melly tekintetben pedig nem csak a' költészettől válik el azon 

 két művészet ; de szintúgy elválik az az énektől , táncztól és muzsikától 

 is, mellyeknél szintúgy nem lelünk prosa osztályokat, holott ezeknek 

 legkisebb mozdulataik is olly ideálozatok, mellyek a' prosai életen egé- 

 szen fölűlemelkednek. 



A' poésis, ének és táncz nem csak szép művészetek, mint ama- 

 zok , hanem egyszersmind legtulajdonabb ember képző művészetek , 's 

 nem egyebek mint az emberiségnek ideálos fölemelkedései, mellyeknek 

 prosájok nem más, mint maga a' prosai ember. 



XVIII. 



KÖLTÉSZ NTELV. 



A' mindent megharmóniázó képző szellem megharmóniázza a' 

 maga hangtestét a' beszédet az által, hogy azt magával, tárgyaival és 



