288 I^RTEKEZÉSEK. 



czéljaival harmóniába liozza. Melly harmóniázatnak fő létszerei pedig, 

 úgy vélem , e' következendők : 



1. Valamint maga a' poétái lélek az értelemnek, érzésnek és 

 képzelő erőnek harmóniás elevenségű egyesülete; a' szerint beszédét az 

 értelmesség' érzelmesség' és képletesség' harmóniás elevenségű középle- 

 tévé formálja. 



Hogy minden beszédnek fő czélja és dísze az értelmesség, azt 

 itt fejtegetnem szükségtelen. De minthogy itt még az értelmesség is 

 közép útra van szorítva , nehogy a' kártékony és rút mysticismust hely- 

 benhagyni látszassam, jegyezzük meg itt, hogy a' poétái értelmességet 

 a' prosaitól meg kell választani. 



Ugyan is , mig a' prosa a' gondolatnak minden ágait és mellék 

 ideáit fejtegeti és mutogatja ; addig a' poéta annak csak legfőbb oldalait , 

 's azokat is csak játszva vagy ;új színekben öltöztetve érinti; melly sze- 

 rint ennek értelmcssége , amazéhoz képest igenis középszerű. De egyéb- 

 iránt a' poétái értelmesség' gradusai , valamennyire csak a' költészet' ter- 

 mészete engedheti, mindenkor gradusai a' poétái szépnek: holott épen 

 az értelmesség egyik fő létszere az előadás' elevenségének ; a' mit csak 

 azok nem akarnak hinni, kik a' poésist majd az értelmetlen muzsikába, 

 majd a' hetedik égbeli német metaphysicába sülyesztik. 



De én úgy gondolom , a' poésis nem arra való , hogy lelkünket 

 mysticismus' ábrándozatiba buktassa; hanem leginkább csak arra, hogy 

 mind értelmünket , mind érzelminket és képzeletinket oUy egyirányú 

 derületbe hozza, hogy a' poétái gondolatot ne csak értsük, hanem egy- 

 szersmind érezzük és lássuk, a' mi pedig annyi, mint legfőbb értés. 



Ezért bájolja a' poéta érzelmeinket az érzelmes beszéd' muzsi- 

 kájával , képzeletünket pedig a' képletes beszéd' festeményeivel. De mivel 

 ezek, valamint eszközei lehetnek, illendő mértékeikben ,az értelmesség- 

 nek; épen úgy eszközei lehetnek az értelmetlenségnek is, midőn mérték- 

 telenségeik által a' poésist vagy üres muzsikává , vagy csupa festeménynyé 

 korcsosítják; tehát minden tekintetben ezek is csak addig szépekés hasz- 

 nosok , mig józan középszert tartanak; mihelyt pedig szertelenkednek , 



