POETAI IIARMONISTIKA. 297 



L's egy szebb jövendő' látásával nem vegyíté vala. Az illy szop csuda és 

 szép lélek jelenet inárniagokban poétái szépek, mivel azok már magokban 

 religiúi benyomással vag) nak összekötve ; itt pedig Klárikában a' szere- 

 lemnek , szabadságnak , az erénynek és egy szebb életnek érzelmei össze- 

 folyván, Egmont' tömlöczét templommá dicsőítik, 's olly égi fényt vetnek 

 sötét szíveinkre, mint a' zivataros felhők közül egj szerre kimosolyodott 

 hold Schiller' koporsójára. 



BERZSEN'VI DAMEL. 



AZ EMBER IRAXVA. 



— — — — Non levitas mihi , 

 Sed certa ratio cansam scribendi dedit, 



Fhaeárui L. 11'. in pro/. 



Az ember iránya kürűl vizsgálódó észnek határai 's útja. 



A' világ' messzeterjedő körének középpontja lehetne talán azon 

 hely, mcllyről a' mindenség' különféle részeinek irányos összefüggését 

 legjobban szemlélhetnők. Látkörünk még tágasabb , látásunk még messzebb- 

 ható lenne; ha illy helyezetünkben mind a' múltak' homál3'a felderülne, 

 mind a' jövendők' szövevénye kifcjlenék előttünk. Elménk , ezen képe 's 

 szikrája az istenségnek, leginkább illyen körűlállásban tüntethetné ki csu- 

 daerejét. A' mik voltak , összekapcsolhatná a" jelenvalókkal , 's mindket- 

 tőt a' leendőkkel. Az eget egybefüggve tekinthetné a' földdel , a' nagyot 

 a' kicsinynyel , a" megvettetni szokottakat a' nag}Ta bccsúltekkel. Innen 

 ])edig, nem kétlem, azt következtetnők : itt semmi, az egész világban 

 semmi nincs ok nélkül ; mindennek bizonyos , határozott iránya vagyon. 

 IMost egészen más lévén álláspontunk épen nem csudálhatni , ha 

 nézeteink nem legegyenesebbek. Nemünknek sem tudománya sem mi'vész- 



3S 



