302 ÉRTEKEZÉSEK. 



Vagyon az emberi természetben még egy , talán i'gy nevezhetem, 

 vcgjes tulajdonság, melly, íigy szólván, kétfelé vonja tétovázó akara- 

 tmikat. Ez okra nézve történik, hogy nem csak két különböző, hanem 

 ngyanazon egy személy is eg}enlő esetben más és más módon határozza 

 el magát, más és más sőt gyakorta épen ellenkező módon cselekszik. 

 IJgy látszik, két nem egyező erő vonz bennünket; 's tőlünk függ, mely- 

 Jyik után akarunk indulni. Az erkölcsi törvény mintegy középen áll; 

 's rajtunk fordul meg hozzá közelítni vagy tőle távozni; e' kettő között 

 mindazáltal olly különbséggel: ha, nem tekintvén az élőnkbe szabott ren- 

 det, szabad fékre bocsátjuk vágyainkat, ollyalén örömökben részesü- 

 lünk, mellyek édes ital gyanánt ízleltetik magokat, de későbben bád- 

 gyasztó émelygést éreztetnek velünk. Sőt sok ízben még sanjari'ibbak 

 a' törvényszegés' következései el annj ira , hogy voltak , kik azon gyö- 

 nyöríiségekre, mellyekben a' törvény' ellenére vettek részt, utálattal te- 

 kintettek vissza; mások pedig tilalmas tetteik miatt belsőkép mardos- 

 tatván soha nem nj íighattak ; mások végre törvénytelen cselekedeteik- 

 nek siralmas áldozataik lettek. Ha ellenben a' megismert parancsokhoz mér- 

 sékeljük tetteinket; egészen más, jó következéseket fogunk tapasztalni. 

 Igaz, hogy az erény gyakran nagy erőbe 's neliéz magagjőzésbe kerül ; 

 de még e' részben is az buzdíthat bennünket, hogy minél terhesebb a' 

 viadal, annál dicsőbb a' diadalom: sőt sokszor a' parányi erőködést tar- 

 tós vigasztalás kö^cti: meg a' halál is, melljet tiszte' teljesítése miatt 

 szenved az ember, dicsőséggel koronáztatik ; 's mint egy halhatatlanság- 

 gal dicsőítetik. Azonban az erkölcsi tökéletesség' pályája nem mindig 

 tövises, az erkölcsben fáradozók' sorsa nem mindig fanyar; hiszen a' jó- 

 tett nagyobb részint ön magát megjutalmazza : a' belőle származott örö- 

 mök kezdetben egyszerűek, idővel nevekednek, 's bennünket örökké 

 tartó boldogságra vezetnek. Említhetném, ha a' példa szükségtelen nem 

 Aolna, annak szikkadás nélküli örömét, ki csak egy, de bizonyos ve- 

 szélyben forgott ember' életét valamelly segedelemmel megmenté ; vagy 

 annak egyre nevekedő vigasztalását, ki szorgos gondoskodása által 

 csak egy, nagy miveletú, derék hazafit neveié ; vagy aimak felemelke- 



