3gg a' magyar tudós társaság' köz ÜIíES^RE. 



Sándor is a' macedó szólást győzelmi helyére 

 Általvitte, 's határt neki tön csak az indusi Ganges. 

 Róma is így , hordván diadalmas sassait ; a' hol 

 Megfészkelte , latin nyelvét fülvenni parancslá. 

 A' terjedt Országok előtt im ennyire szent volt. 

 Ennyi nyomosságii , illy nagy becsű minden időben 

 A' nyelv' kincse! csak a' Magyarok mellette buzogni 

 Voltak késíedezők, hűlt vérrel szélnek eresztvén 

 E' gondot, mellyen fordul meg nemzetiségünk. 



Hála azért néked mindenkor, apostoli Felség! 

 Számtalan érdemidet később is hirdeti minden 

 Érző szívű Magyar. „Mit szent emlékű Királyink 

 Nem tettek, Te tevéd. Köztűnk maradó neved évek' 

 Végéig. Történetirók fössétek aranynyal 

 És magas ihlessél nagy könyveitekbe Ferenczet, 

 Messzire tündöklő , 's a' kort nem félte betűkkel. 

 Áldás gyermekiden ! Koronázott magzatod égből 

 Nyerje : midőn nem lesz , legyen ó követője nyomodnak 

 'S benne szelíd házad boldog, 's valamint Te szeretve 

 Ó viszon a' Magyarok' szívében lelje nyugalmát. 



A' magyar évkönyvek nyilnak díszt kérni íreTedtől 

 És kegyes oltalmat Tőled Főherczegi Nádor 

 E' magyar intézetre. Leend így védve. Pirosló 

 Hajnala hogy fölkelt, köszönettel járul elődbe. 

 Fölséges szárnyékod alatt mindenha takargasd , 

 Esdeklik, valamint kezded, hogy lássa virágát. 

 És Néked , fejjdelmi magyar , bemutassa gyümölcsét. 



Ti pedig Országunk' fő Nagyjai! kikre leszállott 

 A' Magyarok' geniussa , 's hazánk' több Rendéi , kikben 

 A' nemes ér szökdös; kik mennyei hévtől elöntve 

 Gazdagon áradozó kincscsel , 's szivsugta tanátócsal 

 Intézetek ügyét nyelvűnknek; 's nemzeti tűzzel 

 Telve kinyujtátok kezetek magas áldozatokra; 

 A' Nemzet' szava kikre hatott: hordozza dicsőség 

 Szárnya dicső nevetek, valamerre van érdeme a' szép 



