METEOKKÖESÉSRŐ.!-. 35 



A második fele számtalan részekre földaraboltatváii Európa több 

 gyűjteményeibe jutott, közülök eg-y 5 fontnyi darab prof. Sen- 

 n V i c z által megvétetye, a bécsi császári museumba. Szerkezete 

 s alkatrészei ezen nevezetes vastömegnek a meteoricus eredetet 

 tanúsítják , mindamellett többen, s ezek között a magyar nemzeti 

 museum meghalt öre, Dr. Tehel, földi eredetű szinvasnak, né- 

 mellyek olvasztási terménynek tartották azt. Nevezetes ezen ép- 

 ségben maradt tömeg a fölűletén imitt amott kitűnő jegeczlapok 

 s a benne foglalt deléjkovand (Magnetkies) darabok és jegeczek 

 szembeszökő nagy számánál fogva. Báró B r u d e r n József és 

 P a r t s c h museumi őr ezen vasból középszerű aczélkeménységü 

 kardokat és késeket készitetének , mellyek fölülelűkön a damas- 

 cusi aczél habzó vonalait mutatják. Egyilly kést van szerencsém 

 a tekintetes társulatnak ez úttal bemutatni, s egyszersmind a Dr. 

 Tehel museumi őr által ezen vastömegröl nádorunk ő fenségé- 

 hez intézett tudósításának másolatát kellő használatra általadni. 



A tökéletes épség, nagyság és sajátságok tekintetében min- 

 den európai meteorkövek királya 1837ben jul. 2kán llYi órakor 

 esett le Trencsinmegyében Nagy-divina és Budetin helysé- 

 gek között, kevéssé felhős ég mellett, előrement menydörgés- 

 hez hasonló zörej után, több mezőn dolgozó parasztok jelenlété- 

 ben. A nagy-divinai lelkész, Lottner János, azonnal az esemény 

 színhelyére sietett, megvizsgálta ezen hely viszonyait, s a követ, 

 melly leesése után fél óra múlva még az emberi test által el nem 

 tűrhető forróságu volt, maga haza vitte, később gr. Csáky István 

 özvegye, született Lasanszky Ludovica grófnénak, mint föl- 

 des-asszonyának adá által , ki is megkerestetvén, a császári ud- 

 vari természetiek tárába Bécsbe küldötte ugyan leirás végeit, de 

 különben a magyar nemzeti museumnak ajándékozta, melly is 

 1838. jul. 17kén lépetett meg ezen becses ritkaság által. Köze- 

 lebbi körülményei ezen esésnek az idemellékelt iratokban foglal- 

 tatvák, mellyeket ezen értekezés szerzője Parts eh museumi őr 

 szívességének köszönhet. A kő 19 fontot nyomott, s a bécsi ca- 

 binet Lottner lelkész szívességéből csak néhány latot bír belőle, 

 mellyek esés közben elváltak, s a nagy darabnak egy igen pom- 

 pás, természelhü femészböl (gypsz) készült mintáját. 



und durch wissenschaftliche und geschichlliche Zusatze eriautert. 

 V. Paul Partsch Custos an dem genannten Cabinelle. Wien 1843. 

 Verlag von Kaulfiiss Wittve , Prandel cl Comp. 



3* 



