ÁSVÁNYTANI LEIRATA 



AZ 



ÁRVA-MEGYÉBEN TALÁLT METEOR- VASDARABOKNAK 



PETZ VILÜIOS 



Á L T A L 



A vizsgálal vég-ell nekem áladott árvái meteorvasdara-, 

 bok egyike, az l. szánni, hossznkás, lapos, sötél zöldes-szürke 

 anyaggal bevont darab volt; a IL számn pedig inkább kerekded, 

 barna rozsdához (Ocker) hasonlító föliilettel. 



Az átmetszés nlán mind kél darab mélyen megtámadva 

 mutatkozott, lígy hogy a kerekded barna darab térimejének (vo- 

 lumen) csak kisebb része állott színvasbol. Hogy ezen földes bo- 

 ríték luagából a vasból képződött élegülés (oxydatio) által, azt 

 annak vegybontása legbiztosabban elhatározhatná; de már abból 

 is látni való, hogy (niiként különösen a IL számún lehetett ész- 

 revenni) a földes tömegben fémrészek elszórvák, még pedig nem 

 világosan körülirt szélekkel, hanem a földes tömeggel összeol- 

 vadva s magokon a fémrészeken ismét többé vagy kevésbé ele- 

 gek (oxydnm) vonulnak át. 



Az idegennemü vegyületekből csak deléjkovand (Magnet- 

 kies) vagy legalább ahoz külső tekintettel igen hasonlító anyag 

 mutatkozott; szigorúbb vizsgálatra nem lehetett abból elegendő 

 mennyiséget Jiyerni , hanem az azzali hasonlatosságot csak a sa- 

 játságos színből és tetemes keménységből lelietett megítélni. 



Az L számú darabnál már puszta szemmel lehetett a földes 

 borítékban illy részecskéket észrevenni ; a váglapon vékony borí- 

 ték gyanánt mutatkozott az, az elkülönzésí fölületeken a vas egyes 

 szemcséi között; a IL számú darabban ugyan illy viszonyok kö- 

 zött mutatkozott az, de csak magában a vas tömegében és cse- 

 kélyebb mennyiségben mint az I. számúnál. 



Jegeczes (crystallinisch) alakbúi vagy szerkezetből egyik 

 darabban sem lehetett valamit észrevenni. A kicsiszolt (poliVt) 

 fölületek égetése (Aelzen) semmi )r/V/,7?í7^,v/^/í'r//^^-féle alakokhoz 



