64 



AZ ÁRVAMEGYEI METEORVAS 



Minthogy még mindég azon véleményben voltam, hogy a fes- 

 teny jelenléte az árvái meteorvasban kétségtelenné tétethetik, elő- 

 vettem mintegy 2 gramme-nyi mennyiséget az ásvány külső 

 élegborítékából , és felkénsavas hamélegben föloldottam. A viz, 

 mellyben a föloldott anyag kifözetett, eczetsavval megsavitatván, 

 sem eczetsavs óloméleg sem légsavas, higéleccsel nem muta- 

 tott fesleny ellenhatást. A vizzel kifőtt föloldott anyagnak old- 

 hatlan része az olvasztócső előtt főleg vílsavas könlegeg-szík- 

 éleggel vizsgáltatott. Miután a gyöngy ezzel meglehetősen te- 

 lítve volt, mind az élegülési mind a szinitési tűzben sáfrány-sár- 

 ga szinü üvegeket adott, mig forrók voltak. Meghűlvén pedig a 

 szin zöldre változott, melly színezet a tökéletes kihűlésnél vilá- 

 gossab lett ugyan, de el nem enyészett s kivált a szinitési láng- 

 ban képződött, állandóbbnak mutatkozott. A vilsavas só gyöngye 

 szinitési lángban ónnal megolvasztatván itt is zöldes-barna lett. 



Az árvái szinsav széneny tartalmára különös kísérletet nem 

 lettem s nem is tehettem; egyébbiránt a sósavbani föloldásnál elő- 

 adott jelenségeknél fogva alig kétkedhetni, hogy ezen elem is je- 

 len volt benne. 



Ezek szerint az előre bocsátott minőleges vegybontásból, kö- 

 vetkező mellék alkatrészei tűnnek ki az árvában talált meteor- 

 vasnak: alany, kén, vilany, igen kevés réz, kékeny és 

 kesreny, azután szén, az ón nyomdokai s végre, ha t. i. az ol- 

 vasztó cső előtt csak egyszer mutatkozott jelenetet egészen el- 

 hanyagolni nem akarjuk, a re tény nyomai is. A vizsgálat folya- 

 mata alatt talált viz és a vasélegélecs a meteorvason keresz- 

 lülkasul vonuló finom repedékekhez tartozik ; miként hajlandó 

 vagyok a mész nyomait is nem magának a vas anyagának, ha- 

 nem az ebez tapadt külső élegborítéknak tulajdonítani. 



