66 AZ IVÁNI KŐESŐRŐL. 



B. Reichenbach legelső is volt a természetvizsgálók kö- 

 zött, ki a tudósítás vétele után az esemény színhelyét megláto- 

 gatta, hogy annak igazsága s valódisága felöl meggyőződjék, s 

 magának az eseményt megelőző és követő körülményekről köz- 

 vetlen tudomást szerezzen. Az ö indítványára az esemény illetöle- 

 ges tanúi is hivatalosan kihallgattattak s vallomásaik hivatalosan 

 jegyzőkönyvbe iktattattak. Ezen jegyzőkönyv hivatalos másola- 

 ta, néhány sopron-megyei tisztviselő aláírásával hitelesítetve, 

 a magyar tudós társaságnak küldetett által, s ettől a kir. magyar 

 természettudományi társulattal közöltetett. Ezen tudósításban, mi- 

 ként a B. Reichenbach által a bécsi újságban közlöttben is, az 

 esemény ideje az IS'll-dik év august. 10-kének estveli 9-10 

 órájára tétetik. Ezen nap reggele, miként a jegyzőkönyv mondja, 

 csendes és derült volt. Dél felé felhők torlódtak össze, délután pe- 

 dig 4-5 óra közben szelek támadtak, mellyek lassanként zivatar- 

 rá és forgószéllé fajultak el, mire élénk menydörgések és villám- 

 lások közben nagy eső következett, melly estveli 8 óráig tartott. 

 Ekkor újra tökéletes csend állott be, melly majd nem 10 óráig 

 tartott, mire véletlenül egy rövid záporesővel az említett kőeső 

 következett. 



így hangzik a septemberben jegyzőkönyvbe vett tudósítás. 

 Legnevezetesebb tanúi ezen nevezetes természeti eseménynek egy 

 csősz és egy csikós. Ezen tudósítással némileg ellenkezik a 

 lövői papnak Tataynak Dr. Schedel Ferenczhez, a magyar tu- 

 dós társaság titoknokához augustus 18-káról kelt irata, mellyben 

 az állitatik, hogy az emiitett kövek , forró délelőtt menvén előre, 

 estve 9-10 óra között majdnem orkánhoz hasonló szélvész után 

 villám s menydörgések között eslek, a nélkül hogy valami kárt 

 okoztak volna. 



B. Reichenbach állitása szerint, ki az esemény színhelyét 

 legszigorúbban megvizsgálta, az emiitett kőeső mintegy 3 négy- 

 szög mérlföldön terjedt el. A kövecskék ezen vidéken oUy sűrű- 

 en lepték el a földet, különösen Iván körül, melly az esemény köz- 

 pontja gyanánt tekintendő, hogy Reichenbach állítása szerint 

 egy a hüvelyknyi térre két darabkát lehet fölvenni, s hogy azo- 

 kat a hivatalos tudósítás és Talay állitása szerint véka számra le- 

 hetett volna összeszedni. Azt is megjegyzi Reichenbach, hogy 

 az emiitett kövek a gödrögben a keleti oldalon, a sánczoknál el- 

 ellenben a nyugoti lejtőn nagyobb mennyiségben voltak összetör^ 



