72 AZ IVÁNI KŐESŐRŐL. 



nem lehel az iváni kövekre alkalmazni. Mert haszinte megenged- 

 jük is az illy bolygó rajok lehetőségét, mellyek társaságban kerin- 

 genek a nap körül (mert hiszen Jupiter is satelleseivel nem egyébb 

 mint illy bolygóraj ; s a földre hullott meteorok talán hasonlag ki- 

 egészítő részei és töredékei illy bolygó csoportoknak) mégis egy- 

 átalában kénytelenek vagyunk, az olly bolygó rajok létezése felöl 

 kételkedni, mellynek egyénei olly kövecsekből állanak, millyeket 

 Iván szolgáltatott. De ha föltesszük is olly bolygó rajok létezését, 

 millyent Jupiterben látunk, s mellyekről azt gondoljuk, hogy a 

 földre hullott meteorok azoknak töredék darabjai, akkor ismét 

 szükséges föltennünk , hogy azok , mint részei egy és ugyanazon 

 naprendszernek, ugyanazon módon támadtak légyen. Úgyde a 

 bolygók támadásáróli , jelenleg átalánosan elfogadott észkép két- 

 ségen kívülivé teszi , hogy földünk , miként a többi bolygók is, 

 csak véghetlen magas hévmérséklet befolyása által alakulhattak 

 ollyanná, millyennek jelenleg találjuk ; hogy a föld egykor tüzes, 

 folyékony, izzó gőznemektől környezeti teke volt, s hogy ugyanezt 

 kell föllennünk minden egyébb bolygókról, mellyek földünkhöz ha- 

 sonlólag kialudván, a naptól nyernek világot és melegséget, sőt a 

 földünkön tapasztalt meteorokról is , mellyek hasonlag mint félig 

 megolvadt tömegek jutottak földünk fölülelére. Azon körülmény, 

 hogy vannak átlátszó gőzzel környezett üstökösök, nem jogosít még 

 bennünket azon állításra, hogy azok egymástól tetemes távolságra 

 létező szilárd testecskék csoportjából állanak. Ezen körülményt más 

 nem annyira erőltetett módon, szinte ki lehel magyarázni. — Ha 

 t. i. föltesszük, hogy az üstökösök később támadt, még képző- 

 dési folyamatban létező , következőleg meg nem hűlt izzó boly- 

 gók: akkor tüzes bélczéjöknek, miként ez egyszer földünkkel s 

 a többi bolygókkal is történt , bizonyos magasságig izzó gőzne- 

 mekkel kell környezve lenni, mellyek, miként minden nemű gőz, 

 a fénysugaraknak többé kevésbé átjárhatók. Épen ezen körülmény- 

 ből azt is ki lehel magyarázni , hogy ezen üstökösök bélczéje a 

 gőzborítéktól miért nincs élesen vonallal körülírva , miért nin- 

 csenek phasisaik sal. 



A kövekkel egykorúlag hullott záporesőnek kimagyarázása,, 

 szinte nem állja ki a próbál. Mert ha a kövecsek valósággal olly 

 nagy távolságban voltak egymástól, mint Reichenbach állítja l. i : 

 11 lábnyira egyik a másikától, meg nem lehet igazán fogni, mi- 

 ként hűlhettek meg annyira olly nagy mennyiségű levegőt, hogy 



