A KÜVEA YTAN TÖRTÉAETEI. 83 



Montenegrói, s ennek társaság-ában Bartolomeo Biasoletto tanár. 

 Jelen értekezés szerzőjének is volt része azon szerencsében 1 827- 

 ben császári királyi fö-herczegség-e József Magyarország Ná- 

 dora oldala mellett a magyar partvidéket és a quarnerói szigete- 

 ket növénytani tekintetben megvizsgálhatni. 



E rövid eltérés után, térjünk ismét vissza Brasavolához, ki- 

 nek ugy látszik dalmatiai utazásában a volt fö föladata, hogy ott 

 a Theophrast, Dioscorides, Nicander és Galen állal annyira föl- 

 magasztalt s Iris illyrkándk nevezett pompás nőszirmot ^/ifA- li- 

 liom. Iris germanica L.J föltalálhassa; s azt föl is leié, de e mel- 

 lel más fajakat is, a mint e munkájában foglalt következő nyilat- 

 kozatából láthatni : „Qunm verő aitnis elapsis cum illuslrissimo Al- 

 phonso duce nostro in llUjrico essem^ Irim phires colores haben- 

 tem quaesicí, et inceni; eranl quidem in diversis indicidiiis varit. 

 In aliquibus candidi, in aliis pallidi, in aliis lutei, in diversis pur- 

 puréi, ut plurimum verő caerulei visebantur, erat aulem nnus et 

 idein flos varüs coloribus insignitus'^. Észrevételeit s vizsgálatait 

 következő czimü munkájában tette közzé: Er ámen siniplicium me- 

 dicamentormn Lugduni 1537. 8. — Venetiis. 1539. — Londini. 

 1544. — Mi egy tizenketledrétü szép kiadást használtunk az 

 egyetemi könyvtárból, mellynek czime: Antonii Musae Brasavo- 

 lae Ferrariensis Examen omnium siniplicium quorum usus in pub- 

 licis est officinis. Opus perinsigne, et med'cinam facientibus peru- 

 tile, ab ipso aulhore recogtiitum et aucfum. Cum indice. Lugduni 

 apud Joannem Frellonium 1556. — A növények diák és görög 

 neveihez, a francia, olasz, és német nevek is hozzá kapcsolvák. 

 Brasavola megholt 1555-ben. 



Amatus Lusitamis. 



Portugalliának Beira nevű városából; neve tulajdonképen: 

 Joannes Rodericus de Castello Llaíico ; más nevét hona növényei 

 körül tett fáradozásai után nyerte. Többszöri utazásai s különbö- 

 2^0, egymástól távol fekvő tájakoni huzamosb mulatása képessé 

 tevék őtet a régiek magyarázatára. Sok időt töltött Anlverpben, 

 Ferrarában, Anconában, beulazá Spanyolországot és Dalmátiát, 

 végre Tessalonichiben telepedett le. Néki köszönhetjük sok dal- 

 mátországi növények helyes ismeretét; munkájában nevezlelik 



