T()ROK«0\BAN. 167 



zifü (ziziphora coinpacla Fr:), ik^es zsurló (Equiselum zonaliim 

 Fr:) s. a. t. Az állalok országából, nevezetesen a madarak sere- 

 géből néhány érdekesebb fajok lőnek összeszerezve; igy például : 

 a si'we pacsirla^ (alaiula calandra L.) a cs}pegő,és cziiió sármány^ 

 (Emberizacia, el c\ú\\sh.')^haDasl csalogány (^Xcceniov alpinus L.) 

 a kaczagó galambnak válfaja, mellyel némellyek a házi kaczagó ga- 

 lamb eredeti fajának tartanak, rezneli lúzoli (()Ws\,e\rnxh.)^líis lici- 

 ra (Carbo pygmaeus Pallas). A hüllők közöl a többi közt föltű- 

 nő nagyságú káspi, és koczkás sikló. Robarakra nézve ezen vi- 

 déket szinte gazdagnak lehet modani ; itt tenyészik azon ékes szi- 

 nezelű új napiász, mellyel Treitschke Fridrik az európai pillan- 

 gók rendszeres leirása jeles szerzőjének; e részben tett fáradozá- 

 saimat e\ösmeA'ő\eg lleliotls Fiivaldszlyi névvel tetszett fölruház- 

 ni; továbbá az új nöszded toportyán (Lycaena eroides Fr:), bal- 

 káni pohók (Gasteropacha balcanica Fr:), halt) látony (Saturnia 

 coecigena Hüb,), kese sároíicz{C\eo'^\\Q.w?í lintea Frejer^^sárgál/ó 

 ötezer QScaváiíi auranciella Fr:). A röptyüsök rendéből hasonló- 

 kép több új fajjal szaporodott ismét az európai fauna, névszerint: 

 (lespoti cz'uHjolány (Cicindela despotensis Fr:), vonallá gyorsod 

 (Cymindis sublineata Fr:), széleske holdarcz (Molops dilatalus 

 FrO^ keleti szökcsér (Elater orientális Fr:), göröngyöscsalya 

 (Rhizotrogus torulosus Fr:), berzedt taplász (Boletophagus squar- 

 rosus Fr:), 'szőrös biijka (Laeiia pilosa Fr.), Füle- féle bujnok (Helops 

 Fülei Fr : egyik küldöttem emlékére nevezve) szerecsen bujnok 

 (Helops maurus Yr.)^küzi ketite (hv^avvLs'mlevmeAmsFv.)^ szigetes 

 /2-/«í;c2 (Dorcadion inclusum Klug.), s.a. l. Az itteni héjas puhá- 

 ny okból mint új, vagy jelesebb fajok enúilhelök : philipopolyi^ 

 és rumeliai bige (Helix Fhilibensis Fr. et Rumeliaca Rossmas.), 

 csalárd és bakcsa babár (Puppa seductilis Ziegler , et microtra- 

 gus Parts.), vézna és Frivaldszky-féle zárász (Clausilia macilenta, et 

 Frivaldszkyana Rossmass). Ezen év végével a törökországi ro- 

 barfajok száma már 1500-ra ment. 



Minekutána küldötteim két évi mulatásuk közben a török nyelv 

 és szokásokkal mind inkább megbarátkoztak, Philipopoly városát 

 odahagyván, 1835-ben a vidék legmagasabb hegyei közé Kar- 

 lova helységébe vonultak, hol, ámbár az idő e nyáron vállala- 

 luknak igen mostohán szolgált, kikeleltül késő őszig megfeszített 

 szorgalommal folylaták vizsgálati kirándulásaikat. Itt lévén leg- 



