A HONI MADÁRTAN ÚJ GYARAPODÁSÁRÓL ES ANNAK 

 NÉMELLY SIKERES ESZKÖZEIRŐL. 



ÉRTEKEZIK 



PETÉMYl SAI.AMOW JÁNOS. 



NEMZETI MÚZEUMI SEGÉDÖR. 



E miilt Ősszel tett felföldi utazásomból*) visszatérvén a tek. 

 természettudományi társulat kebelébe, szerencsém lesz igen tisz- 

 telt tag-társaimat ez utazásombani vizsgálódásim s tapasztalatim 

 néhány eredményével üdvözölni; — nevezetesen pedig ez órá- 

 ban jelenlévőket madártanilag mulattatni. 



Hogy hazánk minden részeiben még számos osztályú isme- 

 retlen állat rejtezik, s igy, hogy benne még mindig nemcsak az 

 eddig ismeretleneket, hanem ezek közt nagy ritkaságokat is fö- 

 dezhetni föl : azt ezen itt fölállított többféle madárfajok is bőven 

 bebizonyíthatják. 



"0 Értekező az 1842-ben Beszterczebányán tartott magyar terinészetvizs- 

 gálók és orvosok Ill-dik nagygyűlése után, Beszlerczéröl Túróczba 

 ment át, ott, kedves barátja, dr. Mojsisovics György tanácsából 

 a háj-stubnai fürdőben gyöngélkedő egésségét helyreállítandó. In- 

 nen naponként valamint a fürdő környékén , úgy e kies kerlmegye 

 távolabbi érdekes tájaiba és a szomszéd Bars- és Trencsinmegyékbe 

 is kirándulásokat tett, mellyek a honi fauna, nevezetesen pedig az 

 emlős-, madár- és haltan öregbítésére számos tapaszlalatokkal s ér- 

 dekes fölfedezésekkel jutalmaztattak. — September esős vége felé 

 Túróczból Beszterczére visszasietett, onnan még madártani baráti 

 s tanílványival e vidéknek is érdekesb tájait s a közel fekvő havaso- 

 kat, főleg pedig Prasivá havasát már csak azért is bejárandó, hogy 

 az ottan többek állítása szerint tartózkodó közép- és hófajdok, 

 (Tetrao medius, mitlleres Waldhuhn, és Tetrao lagopus, Schneehuhn) 

 igazi vagy tán csak állítólagos előfodulásáról önmeggyőzödést sze- 

 rezhessen magának. De ezen őszelő 29- kén oda törekvő kirándulá- 



