GYARAPODÁSÁRÓL. 191 



3) Az erdei sárga hillegény (feketebegy ű kénsárga 

 billegény; Molac. l)oariila, Pcnnant; Mot. sulfiirea, Bechsl; — 

 Graue , schwefelgelbe , schwarzkehlige gélbe Bachstelze, 

 gélbe Gebirgsbacbstelze) lestföle, zőldsárga farcsíkját kivéve, 

 jiam vas-szürke ; alleste farkaltakaróival együtt mély kénsárga; lá- 

 bai teslszínüek ; az idős hini begye fekete. a mérséklett és déli 

 Európa , közép és déli Ázsia , valamint éjszaki Afrikában is ho- 

 nos ; — Magyarhonban is mindenütt a magas bérezek közti mély 

 s regényes erdős völgyeknek boldog lakosa, s ottan, — mint 

 azt múltkor is a szép hermaneczi völgyben örömmel tapasztalánk 



— a zuhatagos , pisztrángdtís, ezüsthullámu, folyóknak tébolygó 

 aranyos ékessége. *) 



A billegény ek második családja a legelő — vagy pász- 

 tor biliegén yeké (Bilcsirták; — Vajda Cuv. fordít. — Budy- 

 lesCuv; Schafkuhstelzen, — Viehbachstelzen, — jobb tánWeide 



— vagy Triftstelzen), mivel leginkább a legelökön marhák kö- 

 rül tartózkodnak. — Az ide tartozó billegényfajok farka rövi- 

 debb egyéb testöknél, hátsó karmok hosszabb az újnál, és csak 

 igen kissé meggörbült ; hátsó szárnyok épen olly hosszú mint ma- 

 ga előszárnyok, vagy kissé még hosszabb is annál. E családi bil- 

 legények utósó két bélyegöknél fogva — egyéb közös bélye- 

 geiket nem említvén, — legrokonabb összeköttetésben állanak a 

 pszilyornem (Pipar Vajda; Anthus; Pieper;) fajaival, mi állal a 

 madárrendszerben a billegényekről a pszilyorokra vagy ezekről 

 a billegényekre igen természetes átmenet képeztetik. 



Ide tartozik a többi európai 5 faj, nevezetesen pedig: 

 4) A czitrom billegény (Mot. citreola et cilrinella. Pal- 

 las; Zitronslelze, gelbköpfige, citrongelbe Schafstelze) , szép 



felső szániytaliaróival válik el, és eddig csupán Kamcsalkán, a Kuri- 

 lokon és Japánban véttflvén észre , mint európai és magyarhoni ma- 

 dár hibásan hozaték föl ; lásd erről Schlegel krit. libersicht der 

 europ. Vö^e/. 68-dik lap. 

 ") Motncilla álba septenlrionalis', - Mol. alha sylvesfris; Mot. álba 

 brnchyrhynchoa 1. Brem. Hnndb. europ, Vögel 347 -349 1.: nemkülön- 

 ben Motac. álba cervicalis Petényihez levelezésében 1836.; — Mot. 

 sulfurea montium lib. cit. p. 345 és Mot. sulfur. longicauda Peté- 

 nyihez irt levelében 1837. — ezek mind nem isfazi , tarlós jellemek- 

 re alapítóit éghajlalos válfajok (climaiicae varietale.s), hanem egyedül 

 változékony mellék tulajdonságokra épült álválfajokCquasi subspecies, 

 Aflcr-abarten). 



