19E A HOKI MADÁRTAN. 



czitromszínfi fejfölén , pofáin és alteslközepén, ónszürke mell- és 

 hasoldalain, fehér fark-allakaróin , hamuszürke farcsík és olaj- 

 szürke hálán kivül szembeszökőleg megkülönböztethető a löbhi 

 hasonló rokonfajoklól azon félholdképü fekete öv által, melly 

 nyakszirtét födi. Hona délkeleti Oroszország, Siberia, Buchara, 

 és Krimm tartományok, honnan költözésekor a görög szigetségre 

 (archipelagusra) s hihetőleg néha honunk délkeleti részeibe is el- 

 tévelyedik , miután Stetter Fridrik barátom annak egy példányát 

 már Erdélyben is, nevezetesen a szamosfalvai tócsák közt közel Ko- 

 lozsvárhoz (melly példány gyűjteményében találtatik) meglőtte. 



5) A közönséges sárga billegény (Motac. flava vulgá- 

 ris Pet.; Mot. flava Lin. Mot. chrysogastra , Bechst. Mot. neglecta 

 Gould*); Gemeine gélbe Schafsteize; gélbe Bachstelze,goldbauchi- 

 ge Trift, — Wiesen, — Kuh, — Viehstelze) egész fejföle szürke, 

 szemölde, begye s orrtövmelléke fehérek; egész testfölének 

 szürke alapszíne sárgazölddel befuttatva; az elevensárga altest 

 oldalai eleven zöldbe, farkaltakarói pedig fehéresbe átjátszók. — 

 Ezen közönséges faj találtatik — Angolhont kivéve — egész 

 Európa, Ázsia és éjszaki Afrika legtöbb, — de sohasem hegyes — 

 tartományaiban. Magyar hazánkban is minden térséges, kivált pe- 

 dig ollyan tájak lakosa , mellyek vizenyős rétek és legelőkkel, 

 iszapos tavak és nádasokkal bővölködnek , miért is egész alföl- 

 dünknek igen hü barátja. 



6) A szürkefejű sárga billegény (Motac. flava, cine- 

 reocapilla, Pet. —Motac. cinereocapilla; Savi ornitholog. Tosca- 

 na III. p. 216: Char. Bonaparte Icon. d. Faun. Ital. Tav. 31. fig. 2. 

 Grauköpfige gélbe Schafsteize), olasz-, török- (Rumelia) és görög 

 (Morea) földön honos, az előbbitől az által különbözik, hogy hí- 

 mének egész feje ónszürke, gyakran minden világos szemöld 

 nélkül; begye tiszta fehér, ala sárga: tojójának pedig feje olaj- 

 szürke, keskeny szemölde sárgás, begye szennyes, ala sárgásfehér. 



7) A feketefejü sárga billegény (Motac. flava atri-^ 



A most élő jeles angol madárbuvár,Gould,Iiitielöleg azért nevezi mun- 

 kájában Ihe Birds of Európa Pl. 146.; ezen billegényfajt Molacilla 

 neglecianak, mivel reá, bátor az a sárga legelő billegényeknek példány 

 mintájául (prolotypusáül) szolgállialotl, olly csekély figyelem fordíla- 

 tott, hogy ezelőtt mind ezen 4 éghajlalos válfajok az európai madár- 

 leirásoKban csak egyszerűen il!ío/rt«7/a flava név alatt állanak. 



