GYARAPOÜÁSÁRÓL. 201 



jcrczénél és a fiáknál egy fekete szalaggal kereszlíil hűzva ; a 

 nyakfekeléje vagy rozsdabarnája nyaka már feisö liarmadával le- 

 felé végződő, nyakaiának alsóbb és mellének felsőbb része rozs- 

 dabarna foltos, sötétes tollgerinczekkel vonalozva; lábai sárgavö- 

 rösek. — Ennek hazája a három világrész éjszaki földsark kö- 

 rüli tartományai egész Grönlandig, mellyekből télen mindenfelé 

 melegebb tartományokba, például igen számosan az adriai tenger 

 mellékére is elterjedvén, hihetőleg ollykor, bátor ritkábban, ho- 

 nunk vizdús kerületeiben is megfordul. 



E madárnak jelenlévő példánya, egy az 1840-diki — 

 őszi költözésekor rokonfajú útitársával együtt lövetvén meg 

 Beszterczebánya szomszédságában a Garam folyóban, Szi- 

 novicz László gyógyszerész és tagtársunk gyűjteményébe 

 került, ki azzal, mint általam ráismert első magyarhoni hosszúorrú 

 búvárral múlt ottlétemkor nekem kedveskedvén, vele nem csak 

 nemzeti muzeumunk madárgyüjteményét, de egyszersmind honi 

 madártanunkat is egy madárfajjal hazafiasán gyarapította. 



Az utolsó felföldi utazásom többi , szinte nem érdektelen — 

 állattani tapasztalataim s fölfedezéseim eredményeinek előadását 

 jövőre tartván fen magamnak a tek. társulat engedelmével, már 

 csak azon szives ösztönsohajjal fejezem be mai szavaimat: 

 hogy mi, magyarhoni természetvizsgálók, valamint a madártanban 

 úgyszinte minden más osztályaiban is a honi természetrajznak 

 csak úgy és akkor haladhatunk szerencsésen előre, csak akkor 

 boldogulhatunk igazán örömei és gyümölcsei élvezésében, ha 

 kedvencz szakainkban egyenként is szakadatlanul búvárkodunk, 

 — s ha a mellett még egymással barátságos kezeket is fogván, 

 közös sikerünk fölött összhanggal és közörömmel vallhatjuk: Vires 

 unitae agunt! 



