A FOGAS VAKONY. 



TERMÉSZETRAJZI TEKINTETBEN 

 PETÉM TI SAI.A1KIWTÓI.. 



ÉLETTANI TEKINTETBEN 



Dr. OI.ÓS SA1IIIEI.TŐI.. 



(L. IV. Táb.) 



Magyarhon, söt mondhatom Európa legnevezetesebb emlő- 

 sei egyike tagadhatlanúl a fogas vakony, közönségesen föl- 

 di-kutya (Mus typhlus Lin. — Spalax typhlus Güld: szerint; 

 Blindmoll, Blindmaus; oroszul Slepec-zemny ; lengyelül Piesek 

 zemny). Ez az őrlők (Glires,Nagelhiere) nagy rendjében, a vaksi 

 túrók (Wühlmaeuse) családjához tartozik. Megismertető bélyegei : 



„A kissé idomtalan nagy , derekánál szélesebb , oldalvást 

 szegletes fej ; — homlokától kezdve fejoldala közepéig terjedő 

 fehér sertepártázat; — lapos, csupasz, hátulról a serte partázat 

 felé ívesen kanyarodó orr." E fő béllyegein kivűl szembeszökők 

 még : farkhiánya, rövid zömök kaparásra termett lábai, hamuszi- 

 nű, fölül vereses, alól sárgás-zöldellő bundája, melly minél idő- 

 sebb, annál világosabb, s minél fiatalabb, annál sötétebb szinü. 



Nevezetes a fogas vakony hazánkra nézve már azért is, 

 mivel őt a természetrajz ez előtt még nem régen csupán déli 

 Oroszország lakosának ismerte, hol őtet a hires po- 

 rosz természetvizsgáló P alias, Don és Volga folyók közt fe- 

 dezte föl. — Hazánk halhatatlan füvésze Kitaibcl, és szinte 

 jeles honi természetbúvárunk, B. Ocskay Ferencz voltak 

 elsők , kik ezen századok óta,a Duna és Tisza közti m egyekben 



11 



