A KOLDMBACZI TIPOLYA. 



HElIFFEil. JAMOS 



ORVOSTUDOR, KRASSÓ MEGYE FŐORVOSÁTÓL 



BEVEZETÉS. 



A temesi egykori Bánság délkeleti része, ama vad regényes 

 tájék, hol a fölséges, most csendesen és nyugodtan folydogáló, majd 

 a medrében rejtett szirteken keresztül rettentöleg dühöngő Duna 

 partján egymásra halmozott , égig emelkedő , ábrándképeket alka- 

 tó sziklák és kőszálak váltogatva a legkellemesb dombok és he- 

 gyekkel : majd ismét kies völgyek és csörgő patakok , lombos er- 

 dők , virágos vagy gyümölcsös kertek és zöld pázsitok a természet 

 szépségei iránt fogékony szivet és szemet egyaránt gyönyörködte- 

 tik ; — ama magyarhoni Terape s környéke , a hajdani szörényi 

 Bánság , mint szintén Szerbhon, szülőfölde és hazája egy kis lég y- 

 fajnak, melynél Európa rettentőbbet nem ismer, mely a földmi- 

 velőnek legkártékonyabb, az állatokra nézve pedig egyátalában leg- 

 veszedelmesebb : ez az úgynevezett liohimbáczi légy^ helyesebben ti- 

 jt?o/?/tí, melyet az oláh nép g ónjának, a szerb muslicz ának nevez. 

 Ezen rettentő és félelmes rovar évenkint, bár különböző meny- 

 nyiség- és kiterjedésben, szokott a vidéken megjelenni. — Nem 

 kedvező időben , azaz esős , hideg és szeles tavaszon a Duna két 

 partján , az Almásban és szomszédságában bővebben , a többi he- 



