56 



mozgásai élénkebbek ; szintúgy mint ez seregenkint rohanja meg 

 az állatokat , nem kevésbé állhatatosan és makacsul üldözi marta- 

 lékát ; csak sötétség és sebes mozgás véd ellene. A mint az állatra 

 szállhat , orrmányát a bőrére teszi ; szúró sertéivel megsebzi és ma- 

 gát kényelmesen tele szíja. E foglalatosságban oly heves , hogy ha- 

 marább lehet elfogni , megölni , mint elűzni. Az állatok szőrös tag- 

 jait kerülve, a finom, gyöngéd, bővérű bőrrel ellátott részit keresi 

 föl: a szem környékét, az orrlikakat , az alfelet és szeméremrészeket. 



Legdühösb és vérszomjasb , napfényes időben és délben , vagy 

 mikor a napsugarak az eget boritó felhőkön áttörnek és tikkasztó 

 rekkenő nyomja a természetet. A nap lenyugta után , midőn a lég- 

 mérsék néhány foknyival alább száll, elbuvik, elvesz; ekkor bát- 

 ran folytathatja útját az utas , a földmivelő a holdvilágnál szántó- 

 földjét mívelheti, marháit a legelőre hajthatja. Reggel hat vagy hét 

 óra után, a mint a levegő megmelegszik, a veszélyes rovar újon- 

 nan mutatkozik , mire a földmivelő marháit istállókba rejteni , mun- 

 kájától elállani kénytelen. E tulajdonságnál fogva a kolumbáczi ne- 

 vezetesen eltér a közönséges szúnyogtól, mely estvénként legélén- 

 kebb és így Schoenbauer tudor azon állítása is , hogy állatocskánk 

 a meleg napfényt kerülve magát elrejti , estennen és reggelenként 

 legdühösebb és legveszélyesebb — világos tévedésen alapszik. 



Rósz idő a gyenge rovart menedékhely keresésére kénysze- 

 ríti , és ezt a növények levelei alatt, a fa ágai közt , a sziklák hasa- 

 dékaiban találja, hol aztán addig lappang, mígnem a viszszatért meleg 

 és napfény kicsalja és az éhesnek a marhákat új dühhel megrohan- 

 ni engedi. 



A rovar életéről el lehet mondani , miszerint oly rövid , hogy 

 egy dús lakoma és nőszés végeztével annak is vége van. Ily rövid 

 élet egyébiránt nem példátlan , kivált a rovarok között ; számtalan 

 fajok alig élnek egy napot, számtalanok pedig az egyszeri nőszés- 

 sel elébbi élénkségöket elvesztik, és erejökben ugy megfogyatkoz- 

 nak, hogy gyöngeségben kell elhalniok. Szerencsésebb a nőstény, 

 melynek rendeltetése a fajt fentartani, mi a tojás elrakása által tör- 

 ténik ; azért is élete egy kissé hoszszabb. Azt , hogy augustus havá- 

 ban is találhatni mindkét nemű szúnyogot, a bábbóli átalakulás el- 

 késésének tulajdonítandó; vagy tán nem alaptalan azon közvéle- 

 mény, mely szerint évenként több ivadékban jelennek meg, melyek- 

 nek elseje legszámosabb , legélénkebb és legveszélyesebb ; az utób- 

 biak száma és dühössége pedig fokonként nevezetesen alább száll. 



