65 



nek könynyű átmenetelt engedő port alkottak. Tapasztaltam t. i. 

 miszerint a finom rézélegpor, a mint azt közönségesen a légsavas 

 rézélegből nyerjük, szénenydús gőznemek (kohlenstoffreich'i 

 Gasarten) által könynyen és anynyira bedugul, hogy azoknak 

 vagy igen nehéz átmenetelt enged , vagy végre egészen gátol- 

 ja. Ellenben ha a por durvább: a keresztülfolyó gőznemeknek 

 könynyű átmenetelt enged a nélkül , hogy a rézéleg közt leüle- 

 pedett széneny által történhető bedugulástól, vagy pedig an- 

 nak tökélytelen elégetésétől kellene tartani. Az üvegcső 14 — 16 

 hüvelykre ezen durva rézéleggel töltetett meg. Eleinte 3 lábnyi 

 hoszszú csövekkel éltem, 24 hüvelykre töltvén meg rézéleggel. 

 Nem sokára azonban ezen hoszszú csövek szükségtelenségéről meg- 

 győződtem. Egy 14 — 16 hüvelyknyi hoszszú réteg elegendő az 

 elszálló gőznemek szétbontására, melyek mindig oly tökélyesen 

 égtek el, hogy elégetetlen alkatrészeiknek még csak nyoma sem 

 ülepedett a mészhalvagcsőbe, s a haméleg-készületből (Kaliappa- 

 rat) elszálló légnemek egészen szagtalanok valának. 



A rézélegnek elébe egy három hüvelyknyi hoszszú érenycsó- 

 nakba (Platin-Schiífchen) jött a pontosan kiszárított és megmért 

 kőszén. Erre a hoszszú cső üres végét egy gőztárral (Gasome- 

 ter) kapcsoltam öszsze, mely élenynyel (Oxygen) vala megtöltve. 

 Az érenycsónak a csőnek ezen végétől mintegy 6 — 8 hüvelykre 

 állott távol. Az éleny elébb tömény haméleg-oldaton (concentrirte 

 Kalilauge) bocsáttatott keresztül, hogy ez, a netalán hozzá kevert 

 szénsavat elnyelje. Aztán megolvasztott mészhalvagon hajtatott el, 

 hogy megfosztva a víznek minden nyomától, jusson az égető-csőbe 

 (Verbrennungs-rohr.) 



Öszsze levén függesztve ekképpen a készület, az égető-cső 

 rézéleggel tölt részét izzó szénnel környezem, még mielőtt annak 

 alsó végét a mészhalvagcsővel öszszeköttetésbe hoztam volna. 

 Ezalatt egyszersmind élenyt bocsáték a gőztárból a készületen 

 keresztül. Ez által minden nedvesség el lőn távoztatva a rézélegből. 

 Az éleny keresztűlfolyatását addig folytattam, mígnem minden nedves- 

 ség, mely eleinte a cső kiálló végire leülepedett, innét ismét eltűnt, 

 s egészen megszáradt. Hogy a rézélegnek tökéletes kiszárítását 

 ekképpen eszközölhessem, az égető-csőnek túlsó végibe, azaz a pla- 

 tincsónak feletti részébe semmi rézéleget nem tevék, minthogy eb- 

 ből nem voltam volna képes kihajtani a vízgőzt a nélkül, hogy egy 

 része a kőszénnel ne vegyült, s attól viszsza ne tartatott volna, 



Term. társ. Évk. U. h. ő 



