104 



kőszenek. Több évek óta azonban nagyobb gond és figyelem fordit- 

 tatik azok mívelésére , mit leginkább Miesbach úrnak köszönhetni , 

 ki legelső hozott be szabályszerű mívelést. 



Komárom megye barna szénképlete majdnem mindenben meg- 

 egyezik az esztergamival. Itt is Jura-mész teszi a képlet alapját , 

 mely felett a szénképlet alacsony dombokat képezve a délről éjszak 

 felé elnyúló vértesi hegylánczolatra támaszkodik. Itt is porhanyós 

 fövénykö képezi a képlet födelét, mire szintén kékes csigák- és 

 kagylókban gazdag agyag következik. Az ezt követő széntelep itt 

 is agyagrétegek által választatik el három rétegre, mire ismét agyag és 

 fövénykö következik , az egész képletnek talpát alkotván. 



Ámbár Komáromban is több pontokon találtattak nyomai a 

 barna szénnek: mégis a legérdekesebb és legterjedelmesebb az, mely 

 Zsemle helység és Majk puszta között létezik. Ez Gesztes 

 ncvü gróf Esterházy-féle birtokhoz tartozik , ki a kőszenet maga 

 ásatja , s részint tégla- és mészégetésre maga felhasználja , részint 

 pedig tálai kőszén név alatt ismeretesek a Duna mentiben s főkép- 

 pen a komáromi várban, hol fűtésre, s különnemű tüzelésekre hasz- 

 nálják. 



Esztergám és Komárom megyék kőszeneinek szine fekete, po- 

 ruk barna, fényök középszerű, néha üvegféle, törésök nagyobbára 

 palás , néha kagylós , az egyes darabok alakja gyakran tompa dü- 

 lénylap (rhomboéderj. Ugyanolyan a hasadékok iránya is, honnét 

 van , hogy a kőszén legtöbb esetekben ugyanefféle alakú darabokra 

 omlik széljel. Az esztergami és komáromi kőszénből a faszerkezet- 

 nek minden nyoma eltűnt tökéletesen. Igen nehezen dörzsölhető por- 

 rá; de a levegő befolyásának kitéve legtöbb darabjai kisebb dara- 

 rabokra omlanak szét, vagy csak hasadékok hatják át mindenfelé. 



Aránysulyok : 1,34 — 1,49 között változik. 



Az esztergami és komáromi kőszenek kivétel nélkül a tűzben 

 e 1 m á 1 1 ó (Sandkhole) kőszenek sorába tartoznak. Nemcsak hogy 

 egyes és külön darabjai egymással egybe nem forrnak; hanem az 

 egész és szilárd öszszetartásu darabok is kisebbekre omlanak szél- 

 jel, ha magasabb hőfoknak tétetnek ki. Azért a kokszége- 

 tésre egyáltalában nem alkalmazhatók; a kovácsolásra 

 pedig csak szűkség esetében mással vegyítve. Szintúgy nem alkal- 

 mazhatók oly czélszerűen, mint a krassóiak vagy baranyaiak, a gőzvi- 

 lágitásra sem, részint mivel azoknál sokkal halaványabb világgal 

 égő gőzt adnak , részint mivel kokszot nem adván , azok maradékát 



