105 



haszonvétlenül kellene eldobni , mi a gőzvilágitást nagyon drágí- 

 taná. Mindezek egyébiránt ellent nem állanak , miszerint szükség 

 esetében az esztergami és komáromi kőszeneket gőzvilágitásra al- 

 kalmazni ne lehetne. Leginkább alkalmazhatók azonban közönséges 

 fűtőszerűi a kemenczékben és katlanok alatt. E tekintetben felülmúl- 

 ják minden esetre a baranyai kőszenet, minthogy a rácsok hézagait 

 bé nem tapadják. Más részről azonban ismét azon rósz tulajdonság- 

 gal bírnak , hogy darabokra szétomolván , a rácsok hézagain ke- 

 resztülesnek , ha azok csak kevéssé tágasabbak. Szintúgy alkalmat- 

 lanná teszi a közönséges szobafűtésre tetemesb kéntartalmok , ha 

 t. i. a kemenczék nem légmentesek s jó léghuzammal ellátva nin- 

 csenek. Ezen esetben a kifejlő gőznemek könynyen áthatnak , s leg- 

 inkább a fűtés elején kellemetlen bűzt árasztanak el. Az esztergami 

 kőszenek tetemes vaskovand tartalma továbbá főoka annak is, hogy 

 a levegőn , főképpen a nedves levegőn, csakhamar szétmállanak s ez 

 alatt néha a meggyúlásig meghevülnek. Kivételt tesznek a zsemléi 

 kőszenek , melyeknek kéntartalma sokkal csekélyebb. 



Az esztergami és komáromi kőszén alkatása tetemesen külön- 

 bözik a krassói és baranyai kőszén alkatásától , s a f a alkotásához 

 némileg már közeledik. Ez részben legalább bizonyos tanúságul 

 szolgál, hogy az esztergami kőszén a barna kőszenek sorába tar- 

 tozik. Tagadhatatlan t. i. hogy valamely kőszén annál bizonyosab- 

 ban barna kőszén , minél közelebb áll annak alkatása a fához , az- 

 az minél nagyobb benne az éleny menynyisége a széneny rovására. 

 Ellenben minél inkább uralkodnak az ellenkező viszonyok , azaz 

 minél túlnyomóbb benne a széneny menynyisége az élenyéhez képest, 

 annál bizonyosabban sorozható a kőszén a fekete kőszenek rovatába. 



A különféle fanemek kevés ingadozással 49 — 50 procent szé- 

 nenyt foglalnak magukban. Alább következő vegybontásom szerint 

 a bükkfa 49, 70 procent széneny-, 5,91 proc. köneny- és 44,39 

 proc. élenyből van alkotva. Ezen, valamint különféle más fanemek 

 vegybontásából kétségtelenül következik , hogy az éleny és köneny 

 minden fanemekben majdnem oly arányban létezik, melyben a két al- 

 katrészek vizet alkotnak, a köneny csak igen csekély túlnyomó meny- 

 nyiségével. A fának szénrei átváltoztatása ennél fogva egyedül csak ab- 

 ban állana , hogy abból a víz alkatrészeit t. i. az élenyt és könenyt el- 

 vonjuk. Ha ez oly módon eszközölhető lenne a nélkül, hogy ezen 

 alkatrészek egyike a szénenynyel vegyülve vagy mint szénéleg 

 (Kohlenoxyd), vagy mint könszéneg (Kohlenwasserstoíf) elszállana : 



