120 



£Ieini veg^ybontása. Az első kísérletben adott 0,361 

 gmm. kőszén elégetve 0,941 gmra, szénsavat 0^170 gmra. vizet és 

 hagyott hátra 0,008 gram. hamut. Ez megfelel 0,25692 gmm. szé- 

 neny-, 0,01888 köneny- és 0,07720 élenynek; vagy 100,00 

 részre kiszámítva : 



72,78 szénenynek 

 5,35 könenynek 

 21,87 élenynek, és 2,21 hamunak, 



100,00. 



Egy másik kisérlet szerint adott 0,521 gmm. kőszén eléget- 

 ve 1,346 gmm. szénsavat és 0,229 gmm. vizet; hátra hagyott pe- 

 dig 0,012 gmm. hamut. Ez megfelel 0,36750 széneny-, 0,02544 

 köneny- és 0,11606 élenynek; vagy 100,00 részben: 

 72,20 szénenynek 

 5,00 könenynek 

 22,80 élenynek , és 2,30 hamunak. 



100,00. 



E két kísérletből a középeredményt kivonva jut : 

 a szénenyre 72,490 

 a könenyre 5,175 

 az élenyre 22,335 



~Í007000 ; a hamura 2,255. 

 Kéntartalma. 0,654 gmm. kőszén adott 0,062 gmm. 

 kénsavas sulyéleget, mi 0,008555 gmm. vagy 100,00 sulyrészben 

 1,30 sulyrésznyi tiszta kéntartalomnak felel meg. 



4-ik számú. 



Ásványtani jelényzés. E második példány a József- 

 telepből külső tekintetére nézve az előbbihez majdnem egészen ha- 

 sonló. Faszerkezete majdnem e gészen elenyészve , üvegfényii csí- 

 kokkal keresztülhatva. Törése hoszszában réteges, haránttörése e- 

 gyenetlen , kiváló hajlandósággal egyenes szögletü eldarabolásra , 

 néha törése sekély kagylós , fénye kevéssé zsíros. Az elválást la- 

 pok az előbbiéhez hasonló földes és vaséleges részekkel vannak be- 

 vonva, melyek szintén apró jegeczekkel fedvék. 



Aránysulya : 1,334. 



Tíztar talma. 3,790 gmm. -|-. 100-nál szárítva, súlyából 



