126 



rint legkevesebbet tartalmaznak ; mert ezek bírják a könenyt leg- 

 inkább túlmenynyiségben azon menyiiyiség fölött, mely a bennök lé- 

 tező élenynyel vizet alkotni képes. Innét látszik egyszersmind a 

 kőszén tapadó vagy nem tapadó tehetsége függeni. Minél nagyobb 

 t. i. valamely kőszénnek könenytartalma az élenyéhez képest, an- 

 nál bizonyosabban tapadó is ; ellenben minél inkább távozik el azon 

 aránytól, annál biztosabban is tehetni föl, hogy a kőszén a tűzben 

 elmállók sorába lesz számítandó. E szerint látjuk , hogy a bara- 

 nyai kőszenek, melyeknél a köneny aránya ugy áll az élenyéhez 

 mint 1 : 1,57, legerősebben és kiválólag tapadók. A krassói kősze- 

 nek , melyekben a köneny az élenyhez ugy áll , mint 1 : 2, 54-hez, 

 zsugorodók , s némelyek köztök már elmállók. A brennbergi kősze- 

 nek , melyekben a köneny az élenyhez azon arányban áll , mint 1 : 

 4,60-hoz, már az elmállók sorába tartozók, ámbár nálok imitt- 

 amott némi hajlandóság az egybeforráshoz még észrevehető : míg az 

 esztergami kőszenek , melyekben a köneny aránya az élenyéhez 

 ugy áll , mint 1 : 5,38-hoz , kiválólag a tűzben elmállók , melyek- 

 ben az öszszezsugorodásnak nyomát sem találhatni. Azonban fordul- 

 nak elé e tekintetben is kivételek a természetben , mint azt máskor 

 bővebben lesz alkalmunk fejtegetni. 



A baranyai kőszeneknél nyolcz közöl egy tökéletlen zsugorodó , 

 egy tökéletlenül tapadó ; a többi hat pedig mind igen erősen tapadó. A 

 krassói kőszeneknél ellenben 8 szám közöl 4 erősen zsugorodó , egy 

 erősen tapadó ; a többi három pedig a tűzben elmálló. Az eszterga- 

 mi , komáromi és brennbergi kőszenek kivétel nélkül elmállók. 



A kőszenek víztartalmát illetőleg igen feltűnő, hogy 

 mindazon kőszenek , melyek egy telephez tartoznak , habár egymás- 

 tól igen meszsze helyekről vétetvék is, víztartalmokra nézve majd- 

 nem egészen megegyeznek. A kőszenek víztartalmát pedig annál 

 inkáb látjuk csökkenni, minél kisebb bennök az éleny-, s minél na- 

 gyobb a szénenytartalom. Ellenkező esetben a víz menynyiségét 

 bennök rendesen növekedni látjuk. így változik például a baranyai 

 kőszenek víztartalma 1,04 és 1,67 között; középszáma 1,23; a 

 krassóiaké 1,20 és 7,30 között, mi minden esetre sok ugyan, s 

 az általam felállított szabály ellen szól ; azonban, mint két helyen 

 fölhozva már volt, magyarázatot enged (1. a 86-ik 1.). Az eszter- 

 gami kőszeneknél ingadozik a víztartalom 10,80 és 13,63 között ; 

 a brennberginél pedig 17,00 és 18,68 között. Honnét származik 

 ezen minden esetre nevezetes tünemény, s mi okozza ezen különfé- 



