158 



délkeleti szelek nyári időben legritkábban jelenkeznek , mig ez éj- 

 szaki szél szinte augustusban éri el maximumát. Ezen szélviszo- 

 nyok vidékünkre nézve sajátságosak ; mert midőn Néraetföldön s 

 általában a nyugati vidékeken délnyugati vagy közel nyugati szél- 

 ár az uralkodó , itt nálunk ezen szélár éjszak felé szorul anynyira, 

 hogy míg Párizsban a közel szélirány D. 64" Ny. és D. 680 Ny. közt 

 ingadoz , Némethonban pedig D. 76 Ny.; addig Budán, sok évi ész- 

 leletek szerint, az évi középirány csak 50 foknyira esik éjszaktól 

 nyugat felé, azaz egyenesen ÉNy. Ennek okát lehetetlen máshol ke- 

 resni, mint a nagy rónaság állásában a Kárpátokhoz. E vélemény a 

 kárpáti vidékeken tett észrevételek által táraogattatik. Mind a mel- 

 lett , hogy a Tátra egyes ormai 8000 lábra emelkednek , mégsem 

 találni ott állandó havat , melynek határát a déliebben fekvő Hel- 

 vetiában mintegy 8000 lábnyi magasságban találjuk. Az előhegye- 

 ken május közepe táján a hó már mind elolvadt, júliusban már a 

 havasok is tisztulnak, s ha némely években augustus vége felé ismét 

 új hó esik , ez szintén elolvad, s nem marad meg septemb.vége előtt. 

 Genersich több évi tapasztalásai szerint november táján, midőn a 

 Kárpátok alyát fagyos ködök borítják, igen gyakran megtörténik, hogy 

 a havasok közép vidékén , a törpefenyü környékén, a levegő jóval 

 melegebb, mint lenn, s az ég tiszta. Miképp az Alpok olasz és német 

 föld közt egy nagy gátot képeznek, mely nevezetes éghajlati határrá 

 válik: szintúgy a Kárpátok is. A hegygeriucz óriási csúcsaival a ma- 

 gyar s az éjszaki német rónaföld közt elnyúlván, szintoly nevezetes 

 égaly-határt képez, mely a tátrai bérezek különös alkotásánál s ál- 

 lásánál fogva sok sajátságokkal bír; abban állván a hegytörzsök fő 

 jelleme, hogy a magyar rónaság felé irányzott oldala meredeken emel- 

 kedik a fellegek környékébe. Ezen állásból magyarázandók a nagy 

 légkörnyi (atmosphaera) zavarok is , melyek gyakran a legdühösebb 

 s mindent feldúló viharokat idézik elé, miért is a Kárpátok lakhat- 

 lanná válnak. Az emeltebb vidékek , hol Austriában és Helve- 

 tiában a havasi gazdászat lagnagyobb kiterjedésben űzetik , itt ki- 

 haltának , s a kárpáti lakos nem ismeri a havasi életnek a költők 

 által oly bájosan rajzolt kellemeit. — De térjünk át még egyszer 

 Közép-Magyarország szélviszonyaira, melyekről kimutattuk, miképp 

 nagy részben a rónaság s az azt környező emeltebb hegylánczok köl- 

 csönös állásától függenek. Ha a Il-dik Tádlát viszgáljuk : egy má- 

 sik nevezetes tüneményre akadunk , mely abból áll , hogy a szél- 

 irány nemcsak az évszakok, hanem a napi időjárás által is módosul. 



