168 



rongatások közt a földre ültek s köpenyeikbe burkolták magokat. 

 A hévmérö körülbelül 30^ mutatott. Chardumban a tüzes siva- 

 tagi égaly az európai személyzet egy részét sírba dönté. R üs- 

 se gger állítása szerint a nappali hőség (30 egész 35°) nem volt 

 anynyira tűrhetetlen , mint a tikkasztó éjszakák 24 egész 28 fok- 

 nyi mérsék mellett. Az izzadék, a szó teljes értelmében , folyam- 

 ban ömlött a testről. Alsó-Egyiptom legmelegebb vidékén, Kairó- 

 ban, Niebuhr által észrevett legmagasabb mérsék 30,66" volt. 

 Budán szintanynyi július 18-án 1841-ben. A maximumok közép 

 értéke júniusban 26.5 , júliusban 28.2 foknyi volt Kairóban*); 

 Budán pedig 4 évi észleletek szerint a júniusi közép maximum 25.5, 

 a júliusi 26.7 fokra terjedt. 



Végre fölötte érdekes tudni , hogy az utolsó tavaszi fagyos nap 

 s az első őszi fagy közötti idő menynyire terjed? Mayer naplója a 

 következő adatokat adja : 



42-diki, miknek különbsége 67 napra, tehát több, mint két hónap- 

 ra megyén. Az öt évi középszám 217, mi anynyi mint két hónap 

 és három nap , melyben minálunk nem fagy. Különben télen is szá- 

 mos napok fordulnak elé , miknek mérséke 1 egész 3 foknyi a zé- 

 ruson fölül. 



Az égaly-viszonyokkal szorosan öszszefügg a föld s annak 

 belsejéből ömlő források mérséke. Ez előtt általánosan azon véle- 

 ményben voltak , mintha a források mérséke a levegő közép mér- 

 sék evei megegyezne. Most anynyit tudunk , hogy ez nem ugy van ; 

 s hogy még sok mérések és kísérletek kívántatnak , míg az eddig 

 még csak magánosan álló tünemények értelmezéséhez foghatunk. 

 Wahlenberg által Upsalában tett kísérletek nyomán bebizonyult, 

 miszerint a források, mérséki minőségökre nézve, kétfélék. Néme- 

 lyek t. i. egész éven át állandóan egyforma mérséket mutatnak , 



"'0 Reisen in Európa, Asien und Afrika in den Jahren 1835 — 41 von 

 Russegger, Stuttgart 1842. 



