172 



mely a fölemelkedő légárral a magasabb s hűvösebb vidékek felé 

 mén, honnan az éjszaknyugati szelekkel eső-formában ismét lejön. 

 Hogy azonban esözési viszonyainkra még más körülmények is hat- 

 nak, könynyen gondolhatni, s az újabbi észleletek is mutatják ; de 

 ezeket bajos meghatározni, miután Budán kivül Magyarországban 

 még sehol sem történtek pontos észleletek. Ha az irányt tekintjük, 

 melyből Budán az esők jőnek : az imént mondottak azonnal szem- 

 be tűnnek. 



IV. Tábla. 1841-től 1845-ig a budai csillagdán feljegyzett 

 s a főszelek szerint rendezett esőzési napok sommája. 



|50.0,69.0|13.0|30.5|58.5; 103.0, 51.5| 96.5 



Az évben előforduló esők öszszes számát 100-ra tevén, akkor azok, 

 Mayer tanár 4 évi észleleteiből itt közlött fV. Tábla szerint, a 8 fő 

 szelek közt következőképp lesznek felosztva : 



É. ÉK. K. DK. D. DNy. Ny. ÉNy. 

 10.6 14.7 2.8 6.4 12.3 21.9 10.8 20.5 

 E szerint a délny., s az éjszny. szelek hozzák a legtöbb esőt, miu- 

 tán látni, miképp száz esőből az elsőre 22, a másodikra pedig va- 

 lamivel több mint 20 esik; a két szél tehát majdnem felét hozza 

 az egész menynyiségnek. Ezek után csak az éjszakkeleti szelet le- 

 het még némileg esőszélnek tekinteni. Ellenben a száraz szelek közt 

 legelső helyen áll a keleti szél, melyre egy évben száz esőből leg- 

 fölebb csak 3 jut. Ezen viszonyok még tisztábban tűnnek szembe, 

 ha egyszersmind a szelek számát is tekintetbe veszszük, mely, mint 



