188 



ban a szokott boncz- s élettani rendszernél fogva nem tcszszük, 

 hanem mindenek előtt a legfeltűnőbb élettani eltérést, mint ismer- 

 tető jelényt (character specificus) t. i. a lát;íst, ennek tevékeny- 

 ségét, vagyis valóban szólva, látérzéke hiányát, szóval tö- 

 kélyes vakságát terjesztjük elé. Tárgyunkról némely érdemtcl- 

 jes élettudósok, mint dr. Wagner Rudolf *), dr. Carus **) és 

 más természetbúvárok, állattudósok mint báró Cuvier ***^), Vo- 

 i g t , 1 i V i e r s többen, nagyszerű munkáikban némi említést tesz- 

 nek ugyan ; de minthogy ez emlős látér zekének részi etesb leírásá- 

 ba nem bocsátkoztak : fő feladatunknak tartjuk most bővebben ér- 

 tekeznünk róla, mint ez a t. társulat Evkönyveinek I-ső kötetében 

 egyikünk (Glos) által történt. 



a) Lát szerv. 



Mi a látás szervét, a szemet illeti, ennek, s nyilasának a fej 

 kültakaróján legkisebb nyoma sincs, mi több, a szemnek megfelelő 

 helyen a szőr legtömöttebb s mintegy pártázatot (lásd II. Táb. 

 1 . ábra á) képez. Lenyírván a szőrt az állat fejéről (11. T. 2. ábra) 

 a szemnyílásnak a köztakarókon semmi nyomát sem vehetni észre ; 

 a köztakarókat is eltávolítva (11. T. 3. ábra ;), a szemgödör nyila- 

 sát (ábra vJ) a járomizmok által teljesen befödve találjuk ; melyeket 

 elvevén, a szemgödör ötlik szemünkbe (II. T. 4. ábra z; és 5. ábra 

 ii), melly a helyett, hogy a szemtekét magában foglalná, izmok- 

 tól, még pedig az orrczimpa-emelintö s tavolitó izmoktól van ki- 

 tömve; maga pedig a szem oldalt a halánték-tájon a bőnyefejtyü — 

 galea aponeurotica — alatt fekete pontocskaként mutatkozik. A bőnye 

 maga rostállományú erős és kissé átlátszó hártyát képez; ered a 

 csuklyásizom határánál, a nyakszirtcsont mellső ívelt széleitől, ol- 

 dalvást a jároracsontokig, mellűiről pedig a homlok- és a felső áll- 

 csont egyesüléséig terjed; mellső részén, a szemnek m egf elélő feke- 

 te pont irányában, épp ott, hol felülről a járomívre bocsátkozik, kis 

 nyilas vehető észre, melyet szeranyilásnak (II. T. 6. ábra a) 

 — ha bőralattinak is — nevezhetünk. 



*) Lehrbuch der Zootomie v. Dr. Rudolf W a g n e r.Leipzig 1843. 39. lap. 

 **) Lehrbuch der vergleichenden Zootomie v. Dr. Carl Gusztáv Carus. 



Leipzig 1834. I. köt. 405. lap. 

 ***) Rccherches sur les ossements fossiles, par le Báron G.Cuvier. Paris, 

 1803. V-dik köt. I-sö rész, 16. lap. 



