193 



közt legfelületesb és szélesb , de leglazabb is ; munkássága által 

 az orrszárnyat ki- és felfelé vonja, b) Orr czimpa-moz gatő 

 (II. T.6. ábra d és 9. ábra b) vagy tulajdon emelintő, helyezve az 

 orrcsont oldalsó részén és a szemgödör felett, melyet tökéletesen 

 bétakar; ered a járomívtől egész terjedelmében, kifejlett izomrost- 

 jai az orrcsont tövénél egyesülve erős fehér inná változnak , mely 

 tulajdon izomhüvelyében az orrcsont oldalán az orrmány felé siet, s 

 ebben épp az orrlik felett végződik; munkássága: fölfelé emelni az 

 orrczimpát, ha t. i. mindkét oldalizom működik; ha pedig csak 

 egyoldali , ki- és oldalt húzni az orrmányt. c) r r c z i m p a e 1- 

 vagy levonó (II. T. 6. ábra e), helyezve az orrczimpa tulajdon 

 emelintője alatt ; ered a felső állcsont azon részétől , mely a szem- 

 ív belsejét alkotja, eredő pontjától eléfelé mintegy 4 vonalnyi tá- 

 volságra , finom inná változik , mely az orrczimpa szárnyában ott 

 vesz el, hol a kül-orridegek leginkább terjednek szét; munkássá- 

 ga: ha az egyik oldali izom húzza magát össze, az orrczimpát ol- 

 dalvást kifelé távolítja ; ha egy időben mindkét oldali izom mű- 

 ködik : az orrczimpát lefelé húzza. 



Á két utósó izom több rostjai egymással egyesülve tömik ki 

 a tulajdonképpi ugyan, de szemmel el nem látott szemüreget; 

 szemizmokról tehát sző sem lehet. 



A szaglási külérzékkel idegekre nézve a dolog egészen más- 

 ként áll , mint a látás érzékével, miután amaz 3 valódi belső szag- 

 ideggel és ezen kivül 2 külső nagy orrideggel látszik bírni. Az el- 

 ső tulajdonképpi szagideg (II. T. 5. ábra e) a lát-, szemmozga- 

 tó és szemgödör alatti idegekkel együtt jővén ki a koponyaüregből, 

 t. i. a szemgödör nyilasának megfelelő látlikon , honnét a halán- 

 ték-kivájulásban a szemgödör bellapján előre halad, egész a köny- 

 csont melletti nyilasig , hol az orrüregbe jut. A második és harma- 

 dik be l-orrideg szintén az emiitett idegekkel ügyekszik kifelé 

 a halánték kivájulásánál , s a felső áll- és homlokcsont-egyesü- 

 lésnél tulajdon likaikon követik az elsőt. A külső orridege- 

 ket képezik a két legvastagabb szemgödör alatti, vagy kül- 

 ső orridegek (II. T. 5. ábra f) ; ezek a lát- és szagidegek alatt 

 haránthelyezetben haladnak egész a járomív külső nyilasáig , hon- 

 nan mind-kettő az orr kül s felső felületéig osztatlan halad előre ; 

 itt azonban sugárként szétte. jedő ágakra oszlik (lásd II. T. 5. áb- 

 ra g és 6. ábra /), mely az egész ormány állományában szétterjed, 

 s ugy látszik , ennek felületi részén t. i. a kültakarón képezik a 

 Term. társ. Evh. 11. k. 13 



