198 



gömbölyű s elválasztó mirígytestecskék vannak, melyek csupán 

 nagyitőüveg segélyével szemlélhetők. A közép csúcs vagy zacs- 

 kó bel-fölszínének takonyhártyája finom, mi által a raellékcsúcsok- 

 tól , melyeknek fölszínét erős rostos hártya fedi , különbözik. Mi a 

 gyomor izomhártyáját illeti, ez tökéletesen kifejlett s anynyira tö- 

 mött, hogy a jobb csiicsnál majdnem ujjnyi vastagságú; e mellett 

 a két szélsőtől körképü határ választja el , mely körképü határt a 

 mellékgyomrok belfelületének mintegy 3'" fölemelkedésben végző- 

 dő rostos hártyái képezik. A bal vagy felső csúcsba nyúlik a 

 b ár z sing, mely szűk és hoszszú, mint más őrlőknél. A jobb 

 vagy alsó csúcs pedig a gyomorcsuknál átmegy a vékony bél- 

 be ; nevezetes ezen átmenetnél az igen kifejlett gyomorbillentyü. A 

 leirt három gyomorzacskó egymással egyesül ugyan , mindazáltal a 

 közép gyomortól lefüggő határ által egymástól elválasztvák. 



A belek alkotás- és szövetre nézve, kivévén a kissé tömöt- 

 tebb s világosabb vakbelet, egymástól lényegesen nem különböznek, 

 még hoszszaságra nézve is egyenlők ; például a vékony (III. T. 

 1. ábra b) és vastag (III. T. 1. ábra c) '%o'^; de 6 — 12" szé- 

 lességére nézve a vastag bél mégis különbözik a vékonytól. Mi a 

 végbelet (III. T. 1. ábra d.és 2. ábra «.) illeti, a többitől (leg- 

 inkább a seggnyilás körül) tömöttségére nézve mégis különbözik. 

 A seggnyilás (III. T. 1. ábra e. és 2. ábra 6) tökéletesen göm- 

 bölyű , igen tágas , nagyborsó nagyságú : kerülete kissé fehéres , 

 ritka szőrrel fedett; nagyítócső alatt szélén a kicsucsorodó mirigyek 

 igen feltűnők ; határát teszik : felülről az utósó farkcsigolyák , ol- 

 dalvást a farkczombizom és kültakarók a mellék lágy részekkel 

 együtt, mellső s alsóképp a medencze alsó fala szintén a kültaka- 

 rókkal. 



Mi az emésztést elémozditó eszközöket : a m i r í g y-á 1 1 o- 

 mányu szerveket illeti, ezek jól kifejlettek ; mint például a 

 ny almi r így, ez igen nagy, helyezve a rágizom kűlfalán s elter- 

 jed a nyaknak majdnem közép részéig ; a hasnyálmirigy ellenben 

 sokkal kisebb, 



A m áj (III. T. 1. ábra ^) terjedésre nézve igen nagy, a re- 

 keszizmot , az oldalbordákat és a szegycsont hátsó részét majdnem 

 egészen eltakarja; 8 karélyra oszlik, melyek közöl 4 nagyobb, 4 

 kisebb; a mellső két nagy karély akasztó szalag segedelmével ta- 

 pad a szegycsont porczához s a rekeszhez; az oldalsó két nagy ka- 

 rély pedig szabadon nyugszik az oldalbordák belfelületén. A négy 



