200 



(III. T. 2. ábra/') — animlus abdominalis — által hat kifelé; e 

 helytt , ha a hastakarókat az izmokkal együtt eltávolitjuk , szembe- 

 tűnnek az ondüzsindr kiegészitő részei, u. m. az idegek, vér- és 

 ondóedények, finom átlátszó hártyával egybefoglalva. — Hogy a 

 heréket külső pillanatra vagy sokszor még tapintásra sem lehet kí- 

 vülről észrevenni , oka helyezőtök; ugyanis alulról a mony tö- 

 vénél , vagy egymás mellett nem feküsznek mint más emlősöknél , 

 — hanem egymástól egészen elválasztvák s egyenként különkülön 

 egyoldaliak. Hogy pedig gyakran tapintásra sem puhatolhatni ki , 

 okozza a hasgyürünek tágas nyilasa , melyen nem ritkán a hasüreg- 

 be viszszahuzódnak. — Mi az ondóvezetőket — ductus defe- 

 rentes — illeti, ezek az ondózsinórtól elválva a hudvezeték fölött, 

 harántirányban ügyekeznek a hudholyag nyaka felé , s itt a hudhó- 

 lyag nyaka felett fekvő m a g- vagy ondózacskókba mennek 

 át ; az ondózacskók számos kidudorodó hólyagcsákból szerkezvék. 

 A hím külnemirészekhez csupán a mony — penis — 

 (III. Tábla 1. ábra i. és 2. ábra g.) tartozik, s a herék közt foglal 

 helyet 3'''-ra a seggnyilástól ; irányra nézve eltér a többi emlő- 

 söktől , mert le- s hátrafelé áll ; külszíne világos testszinü , ritka- 

 finom fehér szőrrel fedett, magassága 2 vonalnyi. A monymak- 

 t y ú — praeputium penis — bő , petyhüdt állapotban a monyt töké- 

 letesen fedi ; nyílása hasadékot képez , melynek lemezei csúcsosak. 

 A mony a hudcsőből s barlangos testekből áll. Ezeknek lefolyása 

 következőképp történik : a fan- és ülcsont egyesülésétől eredvén , 

 egyenes irányban mintegy 3'^''-ra haladnak a seggnyílás felé, itt 

 egyesülvén alkotják a tulajdonképpi monyát, mely lefelé körka- 

 nyarodást képez , s innen körülbelül 2^'^-ra egész a medenczegyü- 

 rünek alsó felületéig halad , honnan ismét előre kanyarodik , s e 

 pontnál , hol ugyanis harmadik kanyarodását teszi előre , a meden- 

 czegyürü alsó felületén, azaz a faníven foglal helyet, melyhez a- 

 kasztószálag által köttetik ; innét a kültukaróktól födötten ismét le- 

 s hátrafelé terjed s a makkban végződik. A makk — glans — (III. 

 T. 2. ábra h') gömbölyíí , tökéletesen kifejlett. Hoszsza az. egész 

 monynak 9'", külsőleg látható része 4— 4/V, szélessége tövénél 

 2'", külsején pedig 1 — 1 /V. A mony két nevezetes izommal bír, 

 úgymint ü 1- és h a g y m a b a r 1 a n g-i z m o k k a 1 — musculus is- 

 chio etbulbocavernosus — ; ezek igen erős rostnak, setét-vörös szí- 

 nűek ; bár kicsinyek , de erős rostukra nézve hasonló csak a ma- 

 jomnál látható. 



