203 



mint a hashártya folytatása, a külső felületet egész terjedelmében 

 bevonja. Lefolyása következőképp történik. A hasfalak bellapjától 

 a fancsontok alsó ívénél a hudhólyag felé tart , azt befödvén felhág 

 a méhez , innét a végbélhez , ezen átmeneteknél képezi az emiitett 

 segéd-szálagokat. — A belső takhártya — membr. mucosa — 

 a méhüreget tökéletesen bevonja , a méh bel- alsó s felső lapján 

 2 — 3 egyenes hoszszú redőt képez, ezek mellett oldalvást számos 

 körös ránczok helyezvék, mik közt helyenként egyszerű górcső ál- 

 tal apró gömbölyded fölemelkedések, takmirígyek (glandulae 

 mucosae) vehetők észre. A mint a hoszsziikás redők a méh fenekénél 

 elenyésznek, közepett egy ^,2" magasságú csipkézett szélű sze- 

 mölcs csüng az üregbe; rojtos szélei közt két nyilas tűnik elé = 

 petevezetékek méhnyilásai — , melyek egymástól közfal- 

 ként kiálló vékony sövény által rekesztődnek el ; ezek oly kicsi- 

 nyek , hogy szabad szemmel a rojtos szélek eltávolítására sem ve- 

 hetők észre (sőt ez még egyszerű górcső segítségével sem sikerül), 

 hacsak a petevezetékekből finom sertével nem hatunk a nádrába. 

 Mi eléggé tanúsítja , miszerint : az egyszerű osztatlan nádra testé- 

 ből előre hágó csatornák nem méhszar vak — cornua uteri — 

 azaz nem oly része a nemzőszervnek , melyben a kifejlendő mag- 

 zatcsira érettségi idejéig fentartatik (mint más kétszarvú nádrával 

 bíró állatoknál), hanem csupán petecs — ovulum — vezetésre 

 szolgál , mit boncz- és élettani alkotása eléggé tanúsít. 



A közép réteget tulajdonképp tömött méhállomány egé- 

 szíti ki, mely a nádraüreg termének aránytalan kicsinységénél fog- 

 va feltűnőleg vastag. AH több rendbeli hoszszú és körös izomros- 

 tokból , melyek egymásba szövődnek. Ezek közt helyezvék a sejt- 

 szövettel körülvett véredények s idegek. 



Méhhüvely — vagina uteri — azon része a nemi szer- 

 veknek , mely párzás vagy koslatás idejekor a hímtagot fogadja el; 

 helyezve vanamedencze hátsó üregében. Hoszsza 4*2"', szélessége 

 1 '2'". Kezdődik a méhhüvely külső szájadától (orific. vagináé ex- 

 ternae) a végbélnyilás alatt, s innét eléfelé halad egész a fancsont 

 alsó ívéig, itt a méhnyakát átövedzi. Fala(paries) átalában igen vékony, 

 némileg átlátszó; két hártyából áll, nevezetesen külső és belső- 

 ből, amaz kinyújtható, ruganyos (elastisch) és véredénydús — 

 sejtszöveti — , emez pedig sima, itt-ott apró mirigyekkel be- 

 hintett — takhártya. 



Megjegyzésre méltó , miszerint a hudcső , mely a méhhüvyel 



