204 



alsó falát a fanívnél fiiija át , a hüvely takliártyáján azonnal — 

 mint más állatoknál — nem hat az üregbe, hanem az alsó hü- 

 velyfal két hártyája között a hüvelylyel párhuzamos irányban hát- 

 rafelé tart egész a hüvely külső nyilasáig, hol sz áj da (orific. 

 urethrae) a hüvelyajkaktól mintegy ^■i" távolságban tűnik elé. 



Maga a méhhüvely — kivéve külnyílási részét — izommal 

 nem bír, csupán hártyaneraü szalag segítségével köttetik a fanívhez. 



A méhhüvely szájda idomára nézve szivoru ; bőségének kö- 

 zép átmérője 2'''-nyi ; helyezve a végbélkülnyílás alatt , melytől 

 az V" széles gát — perinaeum — által választatik el. A hü- 

 velyajk — labium vagináié — domború finom apró szőrrel fedett 

 (mintahímmaktyíija), miértakét különböző ivar — sexus — kül- 

 sőleg puszta tekintésre alig határoztathatik meg. A méhhüvely kül- 

 nyílási részét, az aj kakmegett, tömött izomréteg — szoritó — 

 constrictor — veszi körül , rostjai a gátizomtól erednek. 



A mi a csecseket illeti , a hímpéldánynál sem a mellen, 

 sem a hason legkisebb nyomát sem találtuk ; a nősténynél csupán 

 a mellen kettőt; hihető azonban, hogy ez állatnál is, mint más őr- 

 lőknél több —4—12 van. 



Izomrendszer. 



Az izomrendszer átalán véve igen kifejlett; legerősb rostuak 

 mégis a rágizraok , milyenek a halánték (II. T. 6. ábra /.), r ág- 

 izmok (II. T. 9. ábra rf), külső- és belső röp izmok; ezek 

 után következnek a nyakizmok, milyenek: a csuklás (II, T. 6. 

 ábra /í) s mély-nyakizmok. Említésre méltók még a végtagok 

 izmai (11. T. 6. ábra /), melyek vékonyságúk mellett meglehe- 

 tősen erős rostokkal bírnak s munkásságuk által anynyira kifejlőd- 

 tek , hogy általok hátra éppen ugy , mint előre képes ez állat moz- 

 gását gyakorolni , minek magunk is szemtanúi valánk. Hogy fej- 

 és nyakizmai érték el leginkább a kifejlődési tetőpontot , oka, hogy 

 a vakony, feje és nyaka által teljesiti leginkább csodás munkálatát, 

 mit az emiitett tagok csontrészeinek tömöttsége is eléggé tanúsít. 



Legyen szabad még itt mellékesen érintenünk , hogy állatkánk 

 m e 1 1 ü r e g e igen szűk s kúposzlop alakú ; a benne levő szív idom- 

 ra s nagyságra nézve rendes alkatú; a tüdők kicsinyek s fölöt- 

 tébb öszszenyomottak; karélyok felosztására nézve hasonlók atöbbi 

 őrlőkéihez. 



