A RÉZÉRCZEK 



KÜLÖNÖSEN AZ UGY NEVEZETT FAKONDOK (FAHLERZE) 

 NEDVES ÚTONI 



PRÓBA KÉMLETE 



BACIIMAMM JÓZSEF, 



SELMECZI BÁNYÁSZEGYETEMI VEGYTÜDOR- ÉS TANÁRTÓL. 



A rézérczek tartalma próbakémletének szokott módja abban áll, 

 hogy a megszárított s porrá tört erezet krétával kikent pörkölő 

 cserépben a próbakemencze öternyője (Muífel, Schmelzsclűrra) alatt 

 vagy magában, vagy kis menynyiségü rajzlát (graphit) adván hoz- 

 zá, fokonként növekedő hőfoknál mindaddig ismételve pörköljük, 

 mignem kénecssav (schwefelige Sáure)és dárdéleg- (Antimonoxyd), 

 mirecssav-(arsenige Sáure) s horgéleg- (Zinkoxyd) gőzök illannak 

 el. A maradványt, melynek öszsze-sülve lennie nem szabad, széntar- 

 talmú haméleggel (úgynevezett fekete ömlesztővel, schvs^ar- 

 zer Fluss) próbatokban öszszekevervén, konyhasóval befödve Va — % 

 óráig erős izzó tűznek teszszükki. Ez alatt az érczhez kevert ide- 

 gen hegyfajok s a nehezen színithető (reducirbare) fémélegek sa- 

 lakká válnak, a rézéleg pedig szemcsévé színül, melyet a tégely szét- 

 törése után a tok csúcsában találunk. Ha a rézérczek tetékes és 

 nyolczalyas rézkovandok úgynevezett G el fér ezek (pyramidale 

 und octaédrische Kupferkiese = Gelferze) vagy szénsavas réz- 

 élegek (kohlensaure Kupferoxyde) valának : akkor a rézszemcse is 

 vörös, nyújtható ; s mivel csak igen csekély menynyiségü vasat fog- 

 lal magában, tisztának tekinthető, s megmérhető. Ha ellenben 



