I 



209 



tek a légből vízgőzöket sűrítenek, mi által magának az állomány- 

 nak súlya már a leraérés alatt is tetemesen változik ; ha az üledé- 

 ket a szivarral együtt megmértük, szükséges a szivart a szárazság 

 ugyanazon fokára hozni , melyen az üledék vala , mi többszöri 

 próbáknál nem csekély nehézségekkel van öszszekötve. 



A vas által lecsapott és kimosott réz már a szárítás alatt 

 folytonosan élegül, s így súlyát mindig kelletinél nagyobbnak ta- 

 láljuk. Szükséges, hogy a próbálő előtt tudva legyen azon bizonyos 

 ismertető jel, mely szerint az ily próba által nyert réz tisztaságát 

 biztosan megítélheti ; ezt felfogja lelni a réznek sajátlagos színében 

 s nyújthatóságában ; de a vas által lecsapott s megszárított réz szí- 

 néből soha sem fogja annak tisztaságát biztosan következtethetni ; 

 mivel az soha sem jön elé saját vörös rézszinével, hanem minden- 

 kor többé kevésbé barnába változóval. 



Hogy a valamely oldatból vas által lecsapott réz már a szá- 

 rítás alatt egy részben élegül, igen könynyü megmutatni. 



Első kísérlet. 500 szemer rézgáliczot 8 obon vízben fel- 

 oldván, a folyadék egy obon töménykénsavval vegyítve a forrásig 

 hevittetett, s belőle a réz -j- 100*^ C. hevített vaslemez által le- 

 csapatott. Az üledéket megszárítván, szivar nélkül 125 szemért 

 nyomott, színe barna, érczfény nélküli. Ebből 38 szemért egy lég- 

 sulym érő-cső közepére fútt gömbbe tevén, a csövön keresztül szá- 

 raz könenygőzt vezettem és a rezet magában foglaló gömböt bor- 

 léllámpa által enyhén melegítem ; mi alatt vízgőzök elillanása mel- 

 lett a csőben levő por néhány pillanat múlva izzani kezdett, s meg- 

 hűlés után a tiszta réz sajátlagos színét s érczfényét vévé föl; 

 nyomott pedig 36,5 szemért, a veszteség volt e szerint 1,5 sze- 

 mer, vagyis 100 rész szárított rézre 3,95 szemer, s igy 125 rész- 

 ben 120 tiszta izzított réz. Az élenymenynyiség, mely a lecsapott 

 réz szárítása alatt fölveendő, némileg különbözik a szerint, a mint az 

 több vagy kevesebb ideig száríttatott, vagy a menynyire finom por- 

 alakot vett a lecsapódás után magára. 



Ha az ember a lecsapódás és szárítás útján nyert rezet az 

 úgy nevezett fekete ömlesztővel akarja öszszeolvasztani : e mellet 

 mindig bizonyos veszteséget tapasztal, mely a rézélecs egy része 

 salakká való átváltozásának eredménye, s nagysága az ömleszten- 

 dő réz kisebb vagy nagyobb menynyiségétől függ, mint ezt a kö- 

 vetkező kísérlet bizonyítja. 



2-dik kísérlet. Az első kísérletnél lecsapatás útján 

 Term. társ. Évh. U. h. 14 



