HÉTI iJLtSGK 1833. 7 



bor koionaór mint épcu okkor clólüloi liolyettesnck pecsété alá , elé- 

 vccndók a levéltiírból annak idejében. Szabályokban egyezett meg most 

 ezen ülés, hány tagnak, melly vezérpontoklioz képest, mikorra! kel- 

 lene megvizsgálni e' kéziratokat. Ezek szerint folyt majd az elitélés, 

 ámbár a' szabáljok még a' nagj'^ gyűlés elejébe terjcsztendők valának 

 helyben hagyás végett 's azért eléadva ott lesznek. Biróvá pedig válasz- 

 tatott szavazat' többségével : Fáy , Schedius; Döbrentei, Bajza, Kállay, 

 Schedel, Szemere. 



Április Isőjén megemlítette a' titoknok a' héti ülésnek, hogy a' 

 kihirdetve volt határnapon innen még három szomorújáték érkezett hoz- 

 zá, ezek azonban most bírálat alá már nem vétettek, mivel a' társa- 

 sághoz részrehajlatlan rendtartás illik. 



A' nyelvtudományi osztáljmak 183 Ire kitett jutalom kérdésére , jgjueii „ydv- 

 1833beli Június Sdikáig ') mint határnapig beérkezett 7 felelet a' héti .wri "»' wc 

 Ülés eleibe Június lOdikén ment, e jelmondatokkal: 



1. Forma dat esse rei. 



2. Nem kell irtózni az észszerű újításoktól a' nyelvben, mert ez 

 sem követ ellenkező törvényt mint egyéb tudományok , niellyeket a' 

 későbbi kor érlel. 



3. ^recpsi ri^iovraa cevTtjv aper;/. 



A' kik tisztelik ót, azokat koronázza meg a' rény. 



4. A' magyar nyelv' szpalkotó 's módosító ragainak nyelvtudo- 

 mányi vizsgálata. 



5. Commendo ego et illud stúdium ; ut vetustorum reliquiis sol- 

 iicite evolutis, voces, quae incuria et socordia nostra jam magnam par- 

 tém nos fugiunt, diligentius erutas postliminio restituamus; divitias in 

 iis nostras, quae certc copiosae sünt, et genuinas cumprimis patrii ser- 

 monis virtutes, illecebrasque omnes penitius pernoscamus. Révai. 



6. Szánknak lehelte a' világnak ábrázolatja a' más lelkében. 



7. A' természetet kövesd. 



') L. az Iső kötet' 126d. lapját. 



