22 eulekheszed. 



szagolnának, vagy az országlók bölcselkednének." Történendónek ér- 

 tette ezt, nem ha a' királyok egyedül a' természet' okainak kiké- ^» 

 resésében 's fejtegetésében foglalatoskodnának, a' mi noha dicsőséges, 

 de sajátképen a' köztársaságok' boldogítására nem csupán irányozható 

 's elégséges ; hanem , midőn az erkölcsi bölcseség' méltóságátől lelkesít- 

 ve, annak megismerését, elterjesztését 's gyakorlását eszközölni igye- 

 keznének. 



Hogy pedig oda visszatérjek, honnan valamennyire eltávoztam, 

 's hogy azon végezzem , a' min kezdetét vette beszédem ; a' józan okos- 

 ság' talpállításira épülhető tiszta erkölcsi bölcseségben határozom el a' 

 philosophiának , 's igaz philosophusnak nagy becsét, valódi érdemét, 

 kitündöklő dicsőségét. Ezekbe foglalom egybe mind azt is , mit boldog 

 emlék^etií Imre professornak minden igyekezetiben, 's bölcselkedési 

 elühalaaásában tekintetre, dicséretre, 's nevének örökös díszére főké- 

 pen méltónak találok. Mert ezeknek alapos, és az erkölcsi életre veze- 

 tő elintézése nélkül, a' többi philosophiai cszniélkedé.sek , minden 

 fontosságuk mellett is, valamint czél nélküliek, ügy az e^nber' bol- 

 dogítására sikeretlenek , haszonvehetetlenek , sőt többnyire veszélyesek 

 is. Tehát Imre János, ki illy munkássági kört választván életének, 

 's bölcselkedési hatásának, ennek rüvád pályáját az igaz józan phi- 

 losophiának ezen ösvényén futotta le és nemzetünk' díszére a' még ed- 

 dig csak idegen nyelven tanítható 's tanulható bölcselkedést honosíta- 

 ni törekedett; valamint a' philosophiai koszorúsok' seregében di- 

 csőülve, úgy nemzetünknek 's jelesen e' tudományos hazai intézetünk- 

 nek évkönyveiben , felejthetlen emlékezetben fog mindenkor maradni. 



SZAÍ.AY IMRE. 



