8« 



EltTEKEZESEK. 



teszi le , 's a' mellj'et érezhet csak , le nem irhát , a ki magában érzi 

 azt. Ez a' mennyei boldog érzet az a' hasonlíthatlan gyönyör, egyetlen 

 jutalma a' miivésznek , melly őt munkára ellenállhatlanul ragadja. 



A' nemzeti ünnepek, a' játékszínek adának folyvást élelmet a' 

 tüzes phantasiának ; a' nép' határtalan részvéte, a' köz érdek és tiszte- 

 let rúgdt a' költő' dicsvágyának. Ki a' nép' izletének megfelelt , épen 

 ügy álla készen számára a' koszorú , miként az istennek és hősnek , kit 

 megénekelt. 'S az ének a' költész' lelkéből a' nép' szájába ment át, innen 

 lelkébe, és a' századokon keresztül élt maradékéba. — Versekben tanult 

 a' hellén nevendék , belőlök és átalok folyt lelkébe a' vallás és hazafiúság, 

 a' szépnek , jőnak és nagynak felemelő érzete , becsülése. — Verseket , 

 nemes lélekből eredteket zenge a' nép, melly benne a' vallási és hazafiúi 

 érzelmeket táplálta, gj arapította. A' vendégségekben, munka között 

 ének zengedezett; az aratás' kemény munkáját ének tévé könnyűvé; 

 ének nevelte a* szüret' zajos vigságát. A' vidám nép között mindenkor 

 egy isten, 's egy nemzeti költésznek isteni műve. 



Hellasnak, valamint ege derültség és érdekesség által majd min- 

 den más climákat fölülhaladt, úgy népe is különös fogékonysággal birt 

 más nemzetek felett, mellyből az életnek ama' vidám kelleme fakadozott, 

 melly a' hcllemiek egész belsejét elfoglalá, külsejében pedig folyvást 

 tükrözé magát. Innen amaz egyszerű, szabadon 's gondtalanul csapongó 

 gyermekérzet, tele bizalommal önmagában, isteneiben és az őt olly édes 

 anyailag dajkáld, vezérlő természetben. Nincs pedig semmi az ég alatt 

 kedvezőbb valamint átalan minden mxívészségnek, ligy különösen a' költé- 

 szetnek, mint ez a' mindig virágzó, fiatal, könnyed Icbegésü gyermeki 

 érzelem. Jól mondja Jean Paul, hogy „Ilellasban egykor minden poétái 

 volt: ég, föld, istenek, emberek, maga a' nemzet inkább , mint annak 

 egyes költői." Magának a' legalacsonj'abb munkának poétái, vidám ar- 

 czot tuda adni a' hellén. 



'S miként fejlék e' ki a' hellén nevelésben! 



„Mi , mond Solon Lukianosnál, ' ) a' lélek' munkásságát előszer 

 is a' muzsikán és arithmctikán indítjuk meg. A' betűket Íratjuk és fenn- 



') Dialóg, de Gíjmii. 



