90 ÉRTEKEZÉSEK. 



té, örökíté Homéros' Olümpost rendítő Zeusút a' lialhatatlaii Fhidiás. — Ez 

 a' képzcí múvésziség (ni-aanxt]) mellyel a' religio és poésis szült , dajkált 

 és ápolt, majd mind a' kettőnek dicsőségét nevelte, örökítette. Semmi 

 nagy , semmi szép nem volt a' kettőnek körében , mi a' miíívész' keze 

 által szem elé nem adatott: istenek, istennek, hősök, költők és bölcsek, 



erőnyök minden , minden megtestesülve állott a' templomokban , 



theatrumokban , piaczokon, sétahelyeken, a' berkekben és ligetekben, 

 forrásoknál és fürdőknél, nem csupa fénjnízés, nem hiú mnlattatás vé- 

 gett, de a' művészet' szerelméből, az istenek és erőnyük iránti tisztelet- 

 ből. — Hellas volt az első , melly isteneit emberalakban , a' legnemeseb- 

 ben, az istenséghez legméltóbban, mit a' tapasztalás, az érzéki világ 

 nyújthat, midőn előttük a' kelet, jelesen Egyiptom csak idomialan je- 

 lekben , oktalan állati formákban meré 's tudá az imádás' tárgyait szem- 

 léltetni. A' polytheismus Hellasban érte el fő pontját, itt teve a' mit 

 tehetett a' humanitásra, mintegy előkészületül a' fenntebb, szentebb ke- 

 resztyén religiolioz. — 



A' magát feledte hellén egészen a' művészetnek élt, mert egészen 

 hazájának is, nemzete', hazája' dicsőségének , boldogságának. Egysze- 

 rűek voltak ez egyes várfinak lakhelyei, de annál jelesbek, fényesbek 

 a' közhelyek, mellyeken ragyogott Hellas' egész dicsősége. Csak Kí- 

 mont és Perikiest kell említenem, kik értéköket, gondjukat ez egyre 

 látszottak fordítani , hogy általok a' művészet , ez által pedig Athene' 's 

 az egész Hellas' dicsősége tündököljék. A' művész gyakran minden ju- 

 talom nélkül fordítá tehetségét, művészi erejét a' hon' dicsőítésére. 

 Dadalos' még csak durva alakú, de istennel teljes szobrai szent bor- 

 zalommal tölték el a' hellént , mellyek vallási tekintetben még akkor is 

 fő érdeküek voltának , mikor a' művészet tökélye' egén déli fényében 

 ragyogott. Ennek művei csudáitattak , amazok szent érzelmekre bor- 

 zasztottak. 



Milly sokaságuak voltak a' művészetnek e' remekei, mondja meg 

 Itália, a' szép Hellas' pusztítő rettenetes asszonya, melly ezreket horda 

 kebelébe nevelni vad triumphusait; 's midőn ezek még ma is ásatnak ki 

 földalatti sötétségükből, az elpusztult hellén föld nem különben ezreket 

 takar ma is, mind meg annyi bús emlékeit hajdan dicsőségének, gyász- 



