HLLMúN-MAGTAn LITEHATURA. 91 



födte keblében. Felásatnak a' hideg érezek , de nem azok is , kik ne- 

 kik életet adni tudúnak ! ') 



így élt Hcllasban minden, mi a' szépet emelhette, együvé ol- 

 vadva, egymást segítve, díszesítve. A' religio , maga az erőny a' szép' 

 ideájában kedveltetett. 



„Az eidny, mond Fiaton ') — istentől jő, és minden, miben aa 

 isteni természet magát tükrözi, hozzá vezet. De legtisztábban tükrözi 

 magát a' szépben, mert az, mi a' szépben bájol, épen az érzékfelettiség* 

 végtelensége, melly érzéki határban nyilatkozik. Azért lészen általa ele- 

 ven lelkünkben az istenség' ideája, és kivánat gerjed benne azon har- 

 mónia iránt , melly istenben vagyon , hogy azt magába vehesse." 



A* szépnek szellemiért könyörög Sokrates Platónál Phödros- 

 ban az istenekhez , hogy belsőleg szép lehessen , az az : rendes , nemes , 

 isteni érzelmekkel teljes. — Különben a' szép és az erőny a' lélek' és 

 test' épségében, harmóniájában együtt volt helyezve. 

 Vt sit mens sana in corpore sano. 



Püthagoras is harmóniában helyzé az erőnyt , és csak ott a' szép 

 is , hol a' harmónia. Ennek következése , hogy maga a' religio a' szép- 

 nek ideájával párosult. Innen a' religio' külsejében az érzéki ezer szép' 

 vegyülete , a' poésis' gyönyörű szülöttje , 's majd ismét a' poésis' egyet- 

 len eleme. 



Nem mondhatni egyebet, tekintve ezeket, hanem, hogy a' hel- 

 léneknél a' szép és fennséges együtt vala istenben, a' természetben és mű- 

 vészetben. 



Ha minden szép isteni eredetűnek tartatott a' hellénektől, a' szép- 

 nek alkotói , nemesitői és terjesztői nem lehettek egyebek , mint isteni 

 szellemtől ihletett, ha nem épen isteni eredetű lőnyök. Nem voltak 

 a' hellén művészek semmivel is kisebb, sőt némelly tekintetben még 

 nagyobb tiszteletre voltak méltók , mint a' keleti látók , és jósolók ; 

 különösen a' kültészek , kik a' népnek első képzői , a' vallásnak és tár- 



') A' mik ezekről több romai "s későbbi hellén Írókban szórra találtatnak, egy- 

 begyűjtve 1. Jakobs Akad. Red. Lipcte , 1820. — ') Menex. t. 11. 



12 • 



