Hel.LEN-IUGYAR LITERATURA. 07 



ked^sek lélektelen formákban, elakaszták a' phantasia' szép erét. A' 

 pusztító Sándor incglelé a' nagy mestert; Homérost híjában ohajta tettei- 

 nek ; és Sándor, bch nem az volt, mik Homéros' hősei valának! az piisií- 

 títva világhódítcí, alacsony lelkű földfoglaló ; ezek nemes boszúból ne- 

 mesen küzködő istenfíak! kivivták az igazság' szent ügyét, 's oda ha- 

 gyák az idegen puszta földet , hogy honi oltárokon a' hon' isteneinek ál- 

 dozzanak. — A' philosophia' komoly asszonya kienjelé helleneinket a' gyer- 

 meki álomkorból, 's elmélő, komoly emberekké edzé; lassadán enyész- 

 teté a' phantasia' képes és virágos világát, 's megnyitá. tanítványai' 

 szemeiket, látni a' komor valódit; mindig távolabb 's távolabb vonultak az 

 istenek, és Olümpos kiürült; mind inkább ritkultak a föld' szentségei, és 

 némán , ssjellemtelen állának a' hegyek, völgyek, ligetek'stb. A' philoso- 

 phiának minden szava egy oltárt döntelc, 'sDodóna, Delphi hasztalan adá 

 jóslatait a' hitlen bölcseknek. — Minél fölebb emelkedik a' kor' philosophi- 

 ája, annál lejebb száll a' poésis' belbecse. 



Millyen különbség van tehát a' régi Hellas' gyermekfiai és a' 

 mai kor' emberfiái között ! Ott minden csupa természet , és vidám ké- 

 pű természet; itt minden finomított mesterség . mély 's magas, de min- 

 digsötét tudomány: betanult, többnyire értetlen formák, betanult, lelket- 

 len képek , keresve keresett , ragadozott színek nevetséges mázolatok- 

 ban; betanult szavak, szólások, inkább a'kül-'s álillendóségnek, mint a 

 bel , tiszta érzelemnek nyelve. Magok a' költők ! ott a' természet' szabad 

 fiai , itt az iskola' rabjai ; azok eredeti sasok , ezek utánzó majmok ; a- 

 zok magok alkottak magoknak nyelvet; ezek egy régi , régen elalja- 

 sodott , ezer regulákkal , ezer szokásokkal tömött nyelvvel küzködnek , 

 melly, miután egy idegen, halt nyelv ellen sokáig harczolva, lassanként 

 felvergődnék alantiságának porából, ezer erőszakot kénytelen szenved- 

 ni, ezer, többnyire idegenekből vegyített színekbe öltözni, 's mert olly- 

 kor makacs engedni , átgázolhatlan zavar - 's homályban süppedez , nem 

 kis boszuságukra a' rajta beszélőknek. 



Jegyzés. Nyelvünk, ez a' különben isteni, miként terheltetik, s minden engedé- 

 kenysége, bősége mellett is milly szegény magából kiteremteni a' változé- 

 kony szokás korról korra szülte hiú titularis formákat ! Csak egyet legyen 

 szabad említenem! Mert a' természet, az egyszerűbb hajdan kelet, szaba- 



13 



