104 ÉRTEKEZÉSEK. 



mondata: „Figiiliis figulum odit"? — Ezek azt teszik, hogy a' kevés jó 

 a' sok roszszal összevegyítve egyaránt vettetnek meg. 'S a' Aadság, mely- 

 lyel költész támad meg költészt, valőban legalknlmasb aira, hogy a' köl- 

 tésziséga'czivakodó poétákkal együtt örök megvetésre kárhoztassék. Köl- 

 tésznek költészt megbírálnia soha nem kellene ; azért sem , mert ítélete 

 ritkán tiszta, 's ha magában tiszta is, a' közvéleményben bizonyosan 

 nem az ; azért sem , mert az epével folytatott harcz megrontja a' költésü.' 

 vérét, mellyjiek tisztának, el nem fogultnak , nemesnek kell lennie. 

 Költész, ki ezt tudja, még az őt ingerlők ellen sem fog viadalba elegyed- 

 ni; nemes haragját egy még nemesb miíhben enyhíti. 



Egy fiatal Musaos szépen kelt ki rózsás hajnalából ; charisek 

 fogak őt karjaikra, 's szép pályát mére ki néki Phoíbos Apollón, a' je- 

 lesbek' nemes pályáját. Szépen indult ő meg ezen , de csak hamar He- 

 rakles' nehezebb pályájára ragadta őt az indulat' hatalma. Heraklest 

 inegéneklé Orpheos; de Orpheos a' vadakat, mellyeket Herakles öl- 

 döze , szelidíté. 



Tekintsük a' koszorút nyújtó alkalmakat. — Hajdan Hellasban 

 fő helyük a' múzsáknak a' templomok 's egyéb szent helyek , isteneknek 

 szentelt, istenséggel teljes ligetek és berkek valának ; majd a' küzdő- 

 helyek és theatruniok; 's a' reájuk virító idő, az ünnepek; a' résztvevő, 

 maga a' nép, a' csínos, vidám hellén nép, mellyre hatottak, 's mellynek 

 tetszeni kívántak a' költészek. 'S koszorúk röpültek a' résztvevő nép' 

 kezéből a' költészre , miként a' megénekelt istenekre és hősökre. — Ma 

 a' költemények valamint falak között készülnek , sajtók alatt izzadnak ; 

 úgy falak között olvastatnak , falak között bíráltatnak , 's falak között 

 némulnak el. Templomainkban a' legrosszab cadentiákat, mellyek a* 

 nép' vallásával majd egykorúak , legalább egy ízetlen vad kor' szülöttei , 

 visítja irgalmatlan gégéjével a' mindig szomjas, mindig rekedt kántor, 

 utána visít a' nép türhetlen disharmoníában ; vagy nyomorú , értetlen 

 fordításban mondatnak a' zsoltárok , a' keletnek hajdan lelket emelő éne- 

 kei. Uj színű 's szellemű, valamivel tisztább ízletü ének ne merjen a' 

 szent helyeken megzendülni. Városi templomaink idegen nyehnü éne- 

 kek - , idegen dolgozatu harmóniákban harsognak. A' csudálásig szépek , 

 felségesek ezek, de a' nemzeti költésziségre emcsak nem munkálnak 



