108 ÉRTEKEZÉSEK. 



de épen a' legjobb izletiíek látszanak a' nép' mai körénél magasbaknak , 

 's ki viszi ezeket a' nép' körébe be ? 



Szineinkrdl (theatnimainkrcSl) nem is szólok, mert csak fájda- 

 lommal szólhatnék , csak fájdalmat gerjesztve. Lézegd , nagyobb városa- 

 inkban mint idegenek kegyelmet kéregető, hogy nagy bérért kis időre 

 adhassák mutatványaikat, vándor színészeink, miként adhatnák a' vala- 

 mivel fenntebb szellemű drámákat illendő érdemmel , méltósággal ? 'S kik 

 előtt? kiket ösztönözni kell, hogy menjenek, pártolják az ügyefogyot- 

 tokat ; kiknek nagyobb része ott tapsol , hol a' kisebb örömest fütyölne, 

 s megfordítva; kik csak nevetni, soha nem illetődni, sírni szeretnek: 

 pedig épen az a' neme a' drámának, melly belsőnket így ragadja meg, 

 Ígér koszorút a' költésznek , a' komoly tragödia. 



Mindennek , a' fogyatkozásnak közelebbi oka , a' valódi classikai 

 érzet' és izletnek hiánya ; távolabbi, demellyből az első szükségképen szár- 

 mazik, a' már fönn érintettem nevelési rendszer, mellyben e' czélra alig for- 

 dítatik valamicske. Közönséges iskoláinkban ugyan, valamint ékesszólás- 

 ra úgy költészetre is készítetnek ifjaink , de egyedül a' római literaturá- 

 ra volt eddig rendszeresen gond fordítva. A' rómaiban is czélirányosb 

 volna, a' literatura' remek példányait, a' classikusokat bővebben olvas- 

 tatni; utánaztatni, semmint haszontalan versfaragással , világosítani, fordí- 

 tatni, többnyire alkalmatossági versek' csinálásával időt 's erőt vesztegetni. 



A' második távolabbi ok abban áll, hogy nekünk művészi, köz, nyil- 

 ványos intézeteink nincsenek, 's míg üljenek nem lesznek, jeles honi mű- 

 vészeinket mindig könnyen megszámlálhatjuk , vagy tán egyet sem fo- 

 gunk számlálhatni hazánkban: de a' művészi, classikai ízlet sem haladhat 

 hasonló intézetek nélkül; kevesen vannak azok, *s mindig kevesen le- 

 endnek , kik önhajlandóságuknál fogva, saját műhgonddal fejtik ki ma- 

 gokból ezt a' finomabb érzetet. A' hajdan helléneknél közönséges volt az, 

 nagyobb kisebb mértékben, 's a' köznép maga volt classikai nép. — 

 Nálunk a' közsorsu fiatalok, ekénél, varrótőnél vagy árrnál ritkán vergőd- 

 hetnek egyébre ; pedig épen ebből a' rendből , a' szegényekéből válnának 

 a' legjelesb művészek; de most i g n o t i nulla cupido. — Nem csak városi', 

 de falusi iskoláinkban is kellene hasonló intézeteket állítanunk; a' szebb 

 indulatú , nagyobb szorgalmú 's előmenetü fiatalokat nem csak a' tanulás' 



