186 



ÉRTEKEZÉSEK. 



I. 



tudományok' ÁLLAPOTJA MAGVARORSZÁCRAN AZ ÁRPÁDOk' IDEJÉBEN. 



BEVEZETÉS. 



Az ujabb idő' 's kivált a' jelen szii'zad' báraulói közül sokan mintegy sv.ií- 

 nakodva tekintenek a' közép korra, mint durva'ra és vadra; holott mások, s 

 ezek' száma sem csekély, az óhoz váltig ragaszkodva, azt időszakunk' aláztával ma- 

 gasztalják, és epedve vissza kívánják. Sem egyik sem másik felekezet' részén áll 

 az igazság. Ha a' régi kur'megbirálíábau a' mostan divatozó szellemet vesszük mér- 

 legül, akkor bizonyára vesztenie kell amannak; de ha vissza helyezziik magnn- 

 kat az akkori körülmények' 's ezektől idomított gondolkozás' módjába, nem hi- 

 szem, hogy valaki találkoznék: ki azt — nyilvános erényei és sok becses érde- 

 mei előtt szemeit konokul behunyva — csupán azért mivel régi , megvetni vagy 

 kárhoztatni elég igaztalan lehetne. A' jelen kor' becsmérlői pedig épen nem ér- 

 demelnek tekintelet, nem azért mintha szenvedelmök' kedvencz bábja, az őskor. 

 nem számolhatna sokban illő méltánylalra ; hanem mivel abból csak azt dicsőítik, 

 és égnek megint életre hívni, miből hasznot sejtenek, holott a' vele egybe kötött 

 szigorú kötelességek' és terheknek az örök nyugalmat szívből kívánják. Legszebb, 

 legtündöklőbb tulajdona az a' történetirásnak, hogy az időkön fülül emelkedet- 

 ten , emberi indulatoktól elérhetlen fokról nézi az egymást érő 's toló , és hatalma- 

 san egybe nyüló történetek* özönét, tapsát vagy kárhozatát csak az igazság' őrök- 

 től örökig rendíthetlenül álló elvei szerint osztogatva. Valamint tehát ő az idő- 

 koruk' saját szellemébe mélyen behatva, azokat ehhez, nem pedig változékony 

 alig is pillantatnyi tartóságu képzelmekhez illcszt";leg birálgatja , és mindegyik- 

 nek részrehajlás nélkül kijelöli azon helyet, mellyel mint magában befejezett 

 egész érdemel ; úgy mi is csak akkor fogunk hozhatni már regen a' láttérről el- 

 tűnt emberek, nemzedékek és népekről, vagy időkorukról igaz Íteletet, ha azo- 

 kat nem jelen fogalmaink' szemüvegén keresztül, hanem önvilágukban nézendjük. 



Mind azok, miket itt mondánk, illeszthetők édes hazánkra is. Vannak ugyan 

 sokan, kik nemzetünket a' gyermek-korból alig bontakozottnak, és deli ifju-korá- 

 ba csak most lépettnek hirlelik ; de találkoznak mások is, kik csuk az ősi jám- 

 bor idő' visszatértében keresik a' haza' boldogulását. Mi azonb;in ne tartóztassuk 

 magunkat ezen álokoskodások' czáfoltával, és hagyjuk inkább felelni magokat a' 

 történeteket, mellyek az őskor' dicső tetteit harsány szóval hirdetvén, követésre 

 és mindenek fölött a' nemzetisedés' kivívására hathatólag intenek. 



Elukorunk' félre értésének legfőbb okát abban találhatni, hogy évraj- 

 zaink azt nem úgy . mint valóságában mutatkozott , hanem álalakzatban , 

 és csak hiányos töredékekben tükrözik élőnkbe. Ha igazak akarunk lenni . 

 nteg kell vallanank: nékünk még eddig nincs nemzeti történetirásunk. Mert a' 



