236 ÉRTEKEZÉSEK. 



teendő van , 's marad ezután is ha'tra , minthogy a' tudományok' ezen kútfeje a' ter- 

 mészettudományok' köre , kimeríthetetlen. 



Ugyanis a' régibb időkben már a' többiek között Sthenon (1669), Romé (1783), 

 későbben pedig Hauy (1784), Klaproth (1795), Weisz (1809), Berzelius (1814), stb. 

 az ásványokat ; Malpighi (16S6), Garfner (1788 — 91), Candolle (1832), a' növénye- 

 ket; Harvey (1028), Leuwenhoeck (1695), Albinus (1726), Haller (1758), Cuvier 

 (1812), Pander és Dalton (1821) 'stb. az állatokat, belső alkotásokra nézve szoro- 

 sabban megvizsgálták ; mindazáltal olly terjedelmes még ezen tudományos vizsgá- 

 latok' határa, hogy még a' később századoknak is elég foglalatosságot nyújt. Bátran 

 állíthatni ezt a' természeti tárgyak' fölfedezéséről , és gyűjtéséről is , melly részben 

 a' legrégibb időkfői egész ekkorig a' számtalan privát utazók valamint nyilvános 

 küldöttségek által igen sok történt ; 's hogy csak néhányat érintsek : Tavernier 

 (1676), Linné (1736 — 1749), Cook , Banks, és Blander (1768 — 71) , Hasselquist 

 (1749), Forskal (1763), Humboldt (1799 — 804), Pallas (1771 — 74), Bory de Sainte- 

 Vincent (1831), Ledebour (1831), stb. részint hív tapasztalásaik' közzé tételével, 

 részint a' természet' különféle tárgyai' gyűjtésével gazdagították a' természettu- 

 dományok' körét. Vannak mégis földünknek igen sok, és nagy vidékei, mellyek 

 mind eddig e' részben vizsgálatlanúl maradtak; és ugyan ezek vonják figyelmün- 

 ket leginkább, és pedig több okoknál fogva magokra. Az öszvegyüjtött természeti 

 tárgyak' rendszeres osztályozása egy részt azt idő' haladtával feltalált tárgyakon, 

 más részt ezek' belső alkotása' szorosabb raegvizsgáltatásán épülvén , ezeknek elő- 

 menetelével természetesen mind inkább kifejlődik 's megállapodik; mire nézve 

 Aristoteles (320), Avicenna (1040), Gesner (1565), Ray (1705) óta, kik a' ter- 

 mészeti tárgyak' osztályozásáról már gondolkoztak, a' természeti tudományok' köre 

 mind egyre nevekedett; 's bár a' nagy Linné (1753) vizsga eszével a' természeti 

 tárgyak' rendszeres elosztásának állhatatos talpkövét szerencsésen letelte ; még is 

 a' szüntelen haladó emberi elme', és szorgalom' ujabb feltalálásai, és vizsgálatai 

 szükségessé tevék ama' halhatatlan szerző' rendszerét, bővi'teni, sőt némelly részei- 

 ben meg is változtatni. Világosan kitetszik ez, bármelly részét a' terniészettudo- 

 mányoknak szorosabban vizsgáljuk. Mennyivel bővítetett az óta az állatok' or- 

 szágának ösmérete, mind a' külön fajok' számára, elosztására, 's belső alkotások' 

 nyomozására nézve, kivált az alsóbb seregeknél ! Például szolgálhat csak a' rova- 

 roknak serege, mellynek fajai Linné óta több mint hat annyira nevekedtek. Mi 

 nagy előmenetelek tétettek, a' növények' nyomozásában csak a'francziák 's angolok' 

 természeti rendszereik (Jussieu és Brown) által ; végre melly hasonlíthatatlan ha- 

 szonnal alkalmaztatott a' mathesis, és cheniia későbbi években (Breithaupt, Mohs) 

 az ásványok' tökéletes megismertetésére: minden, ki ezen tudományokban jártas, 

 tudja. 



Az emberi lélek' rendeltetése a' tökéletességre törekedés; ennek kívánatos 

 elérése hathatós ösztön arra , hogy az ember a' homályban rejtezett valóságokat 

 fölfedezze , a' természet' ösmeretlen alkotmányait megösmerje , 's ez által tudó- 



