AZ USS7.KTETT MASSAIJUXGZOK KGVKZKRITeSEROL. Zt I 



lyek 's alig méltók említésre , ha olly könnyen elháríthatok nem volná- 

 nak; de épen azért, mivel írásunk' tökéletességéhez olly kevés kíván- 

 tatik, nem szabad könnyelműen át síkamlanunk ez akadályokon, ho- 

 lott még az irás' dolgában bal 's lelketlenítd környületek miatt elmara- 

 dott elődink sem vádolhatók e' részben gondtalansággal. Többen talál- 

 kozának már előttünk , kik helytelennek tárták az egyszerii hangokat 

 két betűvel írni, 's ajánlottak részint új, részint a' régiek közül megjegy- 

 zett vagy ékezett betűket azoknak kifejezésére. Sürgette már Gyarmathi 

 Sámuel is „Okoskodva tanító magyar nyelvmestere" II. darabja' végén , 

 ez előtt negyven évvel ; de betűi nem voltak a' divatozó nyomtatási álló 

 (antiqua) betűk' alakjaihoz szabottak ; 's később a' tárgy a' Tud. Gyűjte- 

 ményben is megperdítetvén dőlt formákat készített; de ezek nemcsak 

 irástarkítók , hanem nehéz iratnak is voltak a' sok görbevonal miatt , 

 mellyek az irás' olly gyakori félbe szakasi,tását kivánák. Révai Miklós 

 az „Elaboratior Grammatica Ilungarica" I. kötetében felszámlálja mint 

 változtak időnként a' kérdéses hangok' kitételei , előadja egyszersmind 

 azon egyszerű betűket, mellyeket a' kettősek helyett mind Írásban mind 

 nyomtatásban ajánlhatóknak vél. Simon Antal 1808 „Igaz Mester" czímü 

 könyvét egészen általa gondolt , egyes betűkkel nyomtatá. Betűi díszte- 

 lenek valának 's nehezítek az olvasást; Virág említi (Magyar Prosodia 

 és Magyar Irás. Budán, 1820.) Vályi és Tát Farhas \i] betűit. Új betű- 

 ket gondoltait még Nagy Geresdi Kiss Sándor (Elementare universale to- 

 tius generisAlphabctum. Pestini 1813); iWarío/íJdzse/, (Kálvin képe' kö- 

 rűiiratában 1823.); Bolyai Farhas (Arithmetika eleje. Marosvásárhelytt. 

 1830.); legiijabban. Szilágyi János, ki az 1834. Tud. Gyűjtemény VIII. 

 kötetében az eddig tett próbákat felszámlálva 's rólok alaposan érte- 

 kezve végre öngondolt betűit is előadja. Minden esetre sajnálni lehet, 

 hogy ezen férfiak' szép törekedése , 's az elv, olly kevés figyelemmel, 

 olly csekély részvéttel fogadtatott- 



De nem egyedül a' részvétlenség, nem az újítástól rettegés (melly 

 nálunk sok jó szándéknak sűlyesztője) hanem nagy részint literatúránk' 

 szomorú tengése is volt oka, hogy e' gondolat nem pártoltatott. Uj betűk' 

 metszetésé 's öntetése bajjal, késedelemmel, de kivált sok költséggel 

 jár; *s mellyik irónak juthatott eszébe munkáját illyféle új Írással nyo- 



