EEI. 



A' POKOLVAR' OVO ES GYÓGYMÓDJAI. 



A. köz értelem is azt javasolja, hogy a' mennyire 

 lehet, az ember magát a' kórság-ébresztő okoknak ne 

 tegye ki, azaz óvja magát: e' szerint tanácsolni lehet 

 a' mészárosoknak, pásztoroknak, bőrnyiizóknak , barom- 

 orvosoknak , sőt a' vargáknak , szűcsöknek 's gyapjuvá- 

 logatóknak(Wollsortirer) : hogy midőn a' marhák valahol 

 hirtelen 's csak 1 — 2 napi betegség után , kivált nyár- 

 ban, 's a' legerősebbek döglenek , olt vigyázva bánjanak 

 az esett marha' bőrével, húsával, gyapjával, — és sér- 

 tett kézzel soha se nyúljanak hozzá *) ; utána pedig jól 

 megmosódjanak szappanos vizzel , sőt eczettel vagy olly 

 mosódzóval , melly áll egy-két nehezék chlór- mésznek 

 egy messzely vizzel vegyületéből. Különösen meg kell 



*) BJvebb esmértetése a' lépfenének talán nem ide való : hála 

 a' kormánynak ! van arra országunkban ele'g ügyelet a' 

 tisztviselóség és orvosok által, hogy azt szemmel tart- 

 sák 's megesmérhessék. Azt még sem hallgathatom el : 

 hogy ezen betegségben a' bőr alatt nyirk 's vér kiömlé- 

 sek vannak , niellyek zacskós-forma daganatot mutatnak , 

 ugy hogy, ha hozzáérünk , a' bőr mint a' pergamen ro- 

 pog ; a' bonczolás pedig bizonyítja , hogy a' vér megrom- 

 lott, fekete, rothadásra indult ; a' tüdő fonnyadt, igen sö- 

 tét vörös, üszögös; a' kép puha, feloldozott, a' tapia- 

 tág alatt azétmálló. 



