li MAGYAKORSZÁGI TERMESZTMÉNYEK 



len, egyenetlenül tollagos , 12 ujnyi hosszú levelek ered- 

 nek, inellyek apró, tojáshosszu, épszélű, előfelé kiseb- 

 bülő , szőrös levélkékből állanak. A vira'gok május és jú- 

 niusban jőnek elő , mellyek szinte közvetlenül a gyökér- 

 ből erednek , kevés virágú rövid fürtökben. A virágok 

 pillangósak , elég nagyok , sárgák , alapjok felé zöldesek; 

 a csésze igen hosszú , fehér, boj(os szőrökkel. SzadlerlI. 1. 



A szárailun bóka ( A. exscapus ) egy ideig nagyon 

 használatban volt; de most olly kevéssé divatozik, hogy 

 Magyarországban belőle évenkint alig emésztetik föl több 

 10 mázsánál. 



Korunkban a franciák kezdek el e gyökeret használ- 

 ni , s erősítik, hogy hatása jeles. Ha ez tisztán megva- 

 lósul, ezen, hazánkban igen bő, növény jeles kereskedé- 

 si cikké válhatik. 



9. Bokre'tafa (Aesculus). 



A gesztenye h. (Aesc. Hippocastanum) hazája közép 

 Ázsia, de e szép fa annyira elterjedve találtatik nálunk, 

 hogy már honosuknak mondható. A gyógyitásban kérge 

 használtatik, de egész hazánkban alig több 40 mázsánál. 



E héjat (kérget) cserzőszerül kezdek használni, de 

 mivel cserzőanyaga még kisebb mennyiségű, mint a cserfa- 

 kéregé, ezen okbul csak szükség idején használtatik. 



Gyümölcsében 32 — 35 proc. keményítő van, s ezen 

 oldalrul tekintetet érdemelne , minthogy szintúgy haszon- 

 nal alkalmazhatni keményítő-készítésre, mint a pálinka- 

 égetésnél; minthogy pedig szappanféle anyaggal is birnak, 

 mosó-anyagul is alkalmazhatók. Wagner 4. lap, 6 rlap. 



10. Borbolya (Berberis). 



A sóska i. (Berb. vulgáris) sóskafa, leánysom , üröm- 

 borbolya) száraz halmokon, gyepükben , bokrosokban, az 

 erdők szélein nevekedő, 4 — 10 lábnyi magas, és a bor- 

 bolyásak családához tartozó cserje , igen ágas , belül sár- 

 ga gyökkel. Kissé merev levelei csomókban állanak, visz- 



