124 a' magtar tld. társaság' történetei. 



rendeletek, vallatások, kisebb széki iték' léte're utasított, mert hogy donatiót , man- 

 dátumot, felsőbb széki Ítéletet tartó táskákban magyarra lelhetnénk, sem az őrkano- 

 nok sem a' jegyző nem hivé, — 's tapasztalásomnál fogvást, azokat én sem sür- 

 gettem. 



A' jegyzőkönyveket külön magamra hagyatva forgattam meg Kaszay Józsefnél, 

 hol vágynak; más izromban , nevesen I. Ferdinánd' hűségére mondott esküért, ott, 

 az egész levéltárbeli gyülemény' tartalomsorait is. 



Kevés magyart horgozhatánk ki a' sok latin' özönéből, mellyek' számát nem 

 tudhattam meg, mert összevetve, nincs. Mellyik , legrégibb a' latinok között! azt 

 sem mondhatom el lelki esmérett, bizonynyal, mikép pedig illyes körül is eljárni 

 kell, mert a' tartalomsorokban nem évszámrendben állanak, hanem tárgyaik és a' 

 helyekre nézve, mellyeket őrzenek. 1098ról találtam én ezt: Fassio Dominici et 

 Stephani de Záz super terra Záz et Vatta, coram capitulo Posoniensi, 's a' káptalani 

 jegyző azt feleié, hogy hihetőleg ez a' legrégibb. 



Es, mivel 1200, 1300, 1400 folyama' éveiből szintúgy dől elé a' latin irat, 

 hajdani nyelvünk' ismertetésére mennyit lehetne itten találni, mert Pozsony városától 

 megválva, Pozsony vármegye magyarabb volt a' mainál, hanem a' világi rend vilá- 

 gosi'tatlanul a'lla, illyen pedig rabja, idegen nyelv' szellemének. 



1527beli a' legrégibb magyar itten, a' mit i'gy találhattam. Eskü az, mellyet 

 Imre hg' napján, Székesfejérváratt I. Ferdinánd' koronáztatásakor, elmonda hűsé- 

 gére azon 12 egyházi fő , 's 31 országzászlósa és nagyja , kik' nevei annak aláirvák. 

 Elől latinul áll, magyarul az után, 's így is, nyilván azért, mert bizonyosan nem 

 értette volna mindenik, mit vészen lelkére latin nyelven. Fenn ezt, az ugy nevezett 

 Farkasianum protocoUum tartotta, melly Kaszay József szállásán van. Kiirtani be- 

 tűről betűre magam, mert ehhez vetve, több helytt hibás irásu Kováchich' kiadása 

 (L. Supplementum ad Vestigia Comitiorum apud Hungaros celebratorum Tomus III. 

 Budae 1801, pag. 122 — 123), honnan itt valamelly hiteles jegyzőkönyvben létét tudám 

 's tudtam Borsod vmegye' levéltárából. Kivette volt Kovachich,Cornidesés Wagner- 

 Jankovich kéziratai közül. 



Tulajdonképen a' capsákban, mellyek Sz. Mihály' tornya' jobb felében függ- 

 nek, legóbbnak leltük: 



1565ből Gál János' pere Farkas Jánossal. 



£z után akadt elé : 



1566ból Olgyai György Itélőmester és Bessei Farkas Mihály között folyt per- 

 ben hozott Ítélet' mássá , mellynek végén ez van : Concordat cum originali , Michael 

 Literátus Lyndwen juratus nótárius comitatus Posoniensis ad üdém suam manu 

 propria. 



Ezen innen, t599ig 7 darabra akadtunk évszámmal, e' nélkül kettőre. Le- 

 velezés , végrendelet, esketés tartalmuk. Az évszámosok' hiteles másolatai Kaszay 

 József által , olvashatók XII. alatt. 



A' 17dik százszakból 's ISdik* elejéről csak egykét táskabeli csomókat 

 bontottam fel, szemlélésül, terjedett-e itt is a' magyar nyelvvel élés. A' lOd. táska' 



