ÖTÖDIK KÖZ LLÉS' JEGYZŐKÖNYVE. 153 



Az lS34(liki kö/. ülésben kihirdetett ezen nyelvtudományi kérdésre: „Mellyek 

 a magyar jiyelcheu a liszla gijükiik? Számoltassanak elé , men/iyire lehet , eredeti 

 jelentéseikkel''^, a' folyó évi niartius' lOdikéig 6 ren<il)eli felelet érkezett, mellyek 

 a' nyelvtudományi osztály' három rendes tagja által megvizsgáltatván, közűlök ezen 

 jelmondiitu: ,, Tettben van a' jutalom" találtatott a' megfejtéshez legközelebb járónak, 

 •s a' 100 aranyat ennek ítélte a' társaság ugy , hogy a' felelet nyomtatásban is meg- 

 jelenjék. 



Egy másik kézirat , raellynek jelmondata : Les lauriers ne croissent point 

 heureusement, si le sang, et la sueur ne les arrosent, egyegy ivéért 3 darab arany 

 tiszteletdíj mellett, kiadásra méltónak Ítéltetett. 



Feltöretvén a' szerzők' neveit rejtő pecsétes levélkék, nyilvánossá lön, hogy 

 a' jutalomra itélt munka' szerzője Engel József orvos doctor Marosvásárhelyt ; 

 a' másodiké Nagy János szombathelyi megyebeli pap, 's az academiának levelező 

 tagja. 



Költ Pesten, a' m. tud. társaság' VII. nagy gyűlése' 2. üléséből, sept. 2. 1836. 



D. Schedel Ferencz, titoknok. 



8. Hasonlókép az lS34ben kitett philosophiai kérdésre beküldött 

 pályamunkákról e' jelentést : 



Az 1834iki köz ülésben kihirdetett ezen philosophiai kérdésre: Mi haszna '* 

 befolyása lehet még a' lélektudomány/iak (psychologiá/iak) mind a' felsőbb mind az 

 alsóbb néjwszlályok' czélirányos erkölcsi és polgári nevelésére ? Mit és mennyit 

 kellene abból «' nemzeti oskolákban is tanítás' tárgyául felvenni? A' folyó év' 

 martius' lOdikéig 14 rendbeli pályafelelet adatott be, mellyek között az illető osztály' 

 három tagjának megegyezése szerint e' jelmondatil : „Fiat artificiosa et accurafa in- 

 genioruMi et anlniorum dissectio, ut ex eoruni notitia curationum animi praecepta 

 rectius instituantur", Ítéltetett a' 100 arany jutalomra méltónak. Továbbá : ezen jel- 

 szavu: „A' palliatív javítások nem érnek semmit", első tiszteletdíjra , ívétől 3 arany- 

 nyal, 's egy másik, mellynek jeligéje : „A' jutalomvágy szenny", szinte 3 aranynyal 

 ívétől, kiadásra találtattak érdemeseknek. Az illy jelmondatu pedig: „Longae am- 

 bages , sed summa sequar fastigia rerum", ha bár nem kirekesztőleg a' kérdésre fe- 

 lelt, de felvett tárgyához mély belátással, 's nagy terjedelmű tudománynyal szólott, 

 ívétől négy-négy arany tiszteletdíj mellett a' philosophiai pályamunkák' gyűjtemé- 

 nyébe fülvétetett. 



Mire a' szerzők' neveit rejtő pecsétes levélkék fölnyittatván , a' megjutalma- 

 zott munkák' Íróinak nevei illy sorban tűntek ki: a' 100 aranyat nyeré He tény í 

 János, ékeli református pap; az első tiszteletdíjt licke Kristóf veszprémi me- 

 gyebeli pap; a' másod tiszteletdíjt Wargha István nevelő; végre a' külön tiszte- 

 letdíjt Mocsi Mihály orvos doctor. 



Költ Pesten, a' magyar tudós társaság' VII. nagy gyűlése' 2d. üléséből, 

 september' 2. 1830. 



I), Schedel Perencz, titoknok. , 



M. T. T. KVK. III. 1. 20 



